Några anmärkningar till Desmidieernas systematik. 81 



St. tumidum Bréb. Lat. 105 — 130 ^i (Rabonh. 1. c. 

 p. 201). 



Till detta imderslägte för Lundell äfven St. sexcostatum 

 Bréb. och sin egen art St. mutilatmn, den senare på grund af 

 dess habituela likhet med den förra och denna med osäkerhet 

 med stöd af en figur hos Hassall. Lemna vi dessa osäkra 

 arter å sido samt likaså Raciborskis St. hexagomim, som 

 väl ingenting annat än en form af St. Meriani Reinsch, hvil- 

 ken hör till subgenus Staurastrum, så framgår det tydligt att 

 Pletirenterium-formerna, äro absolut taget stora. De äro äf- 

 ven relativt till öfriga arter inom slägtet de största. De be- 

 tydligaste dimensioner bland dessa uppnå St. saxonicum 

 Bulnh.: Long. 70—75 ^; lat. 62— G7 ^. (Nordst. Desm. Spetsb. 

 p. 40) och St. polytrichum Perty: Long. 72—77 ^\ lat. QQ— 

 Ib (jb (Lundeli 1. c. p. 63), hvilka, som synes, på långt när 

 tcke uppnå de förras storlek. 



Beträffande klorofyllets anordning inom slägtet Xan- 

 thidümi äro uppgifterna något ofullständiga. Archer uppgaf 

 1872 (Some additional Desmidiese i Quart. Journ. Microsc. 

 Science p. 199 — 201) såsom utmärkande för slägtet att klo- 

 rofyllet är parietalt, och hos de af gammalt kända arterna 

 är väl detta i allmänhet fallet. Till underslägtet Euxantlii- 

 dimn Boldt höra med säkerhet 



X. armatum Bréb. Diam. 93 — 115 ^ (Rabenh. 1. c. p. 222) 

 X aculeatum Ehrenb. Diam. 64— 74 ,u (Rabenh. 1. c. p. 223) 

 X. Brehissonii Ralfs Diam. 67 — 72 (i (Rabenh. 1. c.) 

 X. antilopamm (Bréb.) Kütz. var. triqiietnim Lundell 

 (1. c. p. 76) Long. 81—89 [i\ lat. 68— 72jm.. — Hufvudartens 

 förhållande kan jag ej med säkerhet angifva. 



X. superhmn Elfv. (Anteckn. om finska desmid. p. 16). 

 Long. 92—98 fj,\ lat. 58—60 [i,. 

 Således idel stora former. 



Till Boldts Centrentermm höra (Boldt 1. c, p. 21) de 

 jemförelsevis små 



X. acantJiophornm Nordst. De algis et characeis p. 12. 

 Long, 42 iA\ lat. 22 ^. 



6 



