108 M. Brenner. 



de öfriga fjällen knöltandbärancle. Andra storväxta exemplar 

 åter, isynnerhet de, hvilkas ytterholkfjäll äro långa, smala 

 och slakt S-formigt tryckta till korgskaftet, äro ofta försedda 

 med en eller två mer eller mindre tydligt utvecklade knöl- 

 tänder på såväl holk- som ytterholkfjäll. Af den s. k. cor- 

 niculatum åter anträffar man ganska ofta exemplar utan 

 knöltand på fjällen, utan att de i något annat afseende af- 

 vika från de knöltandbärande. Denna sålunda varierande 

 utväxt på holkfjällen hos Taraxacnm visar sig alltså vara af 

 föga betydenhet, då det gäller att särskilja slägtcts olika 

 former. Likaledes synes riktningen hos ytterholkfjällen vara 

 alltför varierande för att oberoende af andra kännetecken, 

 karaktärisera en viss form. Äfven örtbladens form är myc- 

 ket obeständig. Hos yngre exemplar endast tandade, bUfva 

 bladen hos äldre exemplar djupt pardelade, med bredt — smalt 

 triangulära, vanligen tillbakariktade, stundom nästan jämn- 

 breda flikar, antingen alla hkastora eller med mindre, tand- 

 lika flikar emellan de större. Ofta finner man äfven på 

 samma exemplar såväl endast tandade som djupt smalflikade 

 blad, hvaraf de förra äro de äldre. 



En viktigare karaktär erbjuder ytterholkfjällcns form, 

 hvilken hos officinale är hufvudsakligen jämnbred, stundom 

 vid basen bredare, hos den s. k. cornicidatum åter äggrund — 

 lansettlik, merändels mot den smala, trubbiga spetsen starkt 

 afsmalnande, hvarjämte dessa ytterholkfjäll här vanligen äro 

 brunvioletta och vackert hvitt eller rödlätt hinnkantade, 

 stundom pruinerade. Äfven blommornas färg synes erbjuda 

 ett godt kännetecken, ty vanligen kan man redan på afstånd 

 igenkännna den ljusblommiga s. k. corniculatum från den 

 djupare gula officinale-ge)iui)ium, äfven då det gäller i öfrigt 

 jämnstora exemplar. 



För öfrigt är det endast en kortare tid på våren och 

 försommaren man är i tillfälle att se dessa former tillsam- 

 mans, der de förekomma; den s. k. corniculatum utvecklas 

 nämligen några dagar tidigare och blommar redan allmänt, 

 innan de öfriga Taraxacum-formernsL hunnit slå ut i blom, 

 samt är redan efter 2 å 3 veckor, då dessa befinna sig i 



