122 John Linden. 



äro torra betesmarker och bottnen utgöres af sandjord, i 

 hvilken Lohelia särdeles väl trifves. 



Åarnas bädd består oftast af lera, men äfven sandiga 

 åstränder finnas, och vid de talrika smärre forsar, som åarna 

 bilda, kännetecknas deras förlopp af mörka rullstenshopar. 

 Vid bäck- och åstränderna finner man vanligen en jämfö- 

 relsevis frodig vegetation. ^Sah-r-buskar, Rhamnus^ Prunus, 

 gråal, björk, den endast på dessa lokaler förekommande 

 klibbalen, Rihes nigrum och stundom äfven Viburnum och 

 humlen gifva åt dem ett intagande utseende. — De egen- 

 domligaste stränder, jag var i tillfälle att se, voro åbranterna 

 mellan Korsjärvi och Kuismalanjärvi. Omkring 12 meter 

 höga reste sig strandbranterna upp öfver åytan än såsom 

 nakna sandväggar, än bevuxna med smärre tallar, Equise- 

 tum hiemale och några få andra örter ocli gräs. Uppe på 

 branterna vidtogo väldiga tallmoar (endast närmast åsträn- 

 derna förekommo här och där några granar). De branta 

 stränderna funnos på den östra sidan. De vestra voro min- 

 dre stupande och höjde sig småningom till mycket vid- 

 sträckta, på höga åsbildningar rika m«)ar, bevuxna med den 

 vackraste tallskog jag observerade i området med undantag 

 af Räisälä gårds gamla furor. 



De vanligaste försumpningarna i detta på momarker 

 rika område utgöras af tallmyrar, hvilka än kunna vara af 

 flere qvadratkilometers vidd såsom öster om Tietävälä by, 

 där en omkring 5 kilometer lång, men tämligen smal myr- 

 mark utbreder sig, än åter kunna intaga en så ringa yta, 

 som bottnen i en s. k. åsgrop erbjuder. I Kärkkäälä (Jääs- 

 kis) var jag i tillfälle att iakttaga en nästan cirkelrund, på 

 alla sidor af jämnt och hastigt stigande, tallbevuxna åsbranter 

 begränsad, smärre skogssjö, som med sina af flackmosse om- 

 gifna stränder och sitt ljusa, nästan källklara vatten var de- 

 sto mer anmärkningsvärd, som man på en dylik lokal med 

 säkerhet väntat sig finna en liten tufvig tallmyr med dess 

 enstaka träd, dess ris {Cassandra, Leduni, Vaccinia, Än- 

 dromeda och Oxycoccus) och spridda strån af Eriophorum 

 vaglnatum. 



