134 John Linden. 



Af dessa 40 arter torde åtminstone do inom parentes an- 

 giina med tämligen stor sannolikhet förefinn as därstädes. 

 Vid granskandet af de öfriga 35 fäster man sig närmast vid 

 det förhållandet, att 19 eller öfver hälften af dessa arter till- 

 höra endast Wiioksenområdet och Ladogastranden (jfr. sid. 

 28). Äfven detta bevisar, att vegetationen i omnämnda strand- 

 sträcka väsentligt skiljer sig från det inre gebitets, och att 

 de ofvan anförda differenserna icke kunna vara tillfälliga el- 

 ler beroende på felaktiga observationer. A andra sidan 

 framgår häraf, att mellan växtligheten i de inre delarna af 

 området och i södra Savolaks, om icke synnerligen stora, 

 likväl anmärkningsvärda skiijaktigheter existera. Bland de 

 16 i södr. Sav. saknade arterna äro följande sydliga eller 

 eljest karakteristiska: 



Typha anffiistifoUa, Carex mnricata, 



Spair/anium ramosvm, Hierochloa aiistraUs, 



Silene. mitans, Seliniim carvifolia, 



(Malva horealis), (Laniium amplexicaule). 



Olikheten mellan dessa områden framträder tydligt äfven vid 

 granskandet af de i södr. Sav. uppträdande arter, hvilka 

 saknas i förhandenvarande område. Af dessa (43 enl. H. 

 M. F.) omnämner jag endast 



Selaginella spinulosa (r.), Astragalus alpimis (h. o. d.), 



Carex sparsißora (a.), Oxytropis sordida (r.), 



Cieloglossnni viride (r.), Pedicularis sceptrwn-carolinum (r.), 



Myrica gale (t. r.), Pingiäcula vidgaris (r.), 



Salix myrtilloides (t. r.), Dianthus arenariiis (t. r.), 

 Saxifraga nivalis (r.), 



hvilka SS. rent nordliga arter (Selaginella s])innlosa, Cado- 

 glossum viride, Saxifraga nivalis, Oxytropis sordida, Pedicu- 

 laris sceptrum-earolinum, Pinguicula vulgaris) eller ss. mer 

 eller mindre allmänna äro förtjänta af uppmärksamhet. De 

 återstående äro sällsynta och tillfälliga (Asplenium septen- 

 frionale, Rhyncliospora alba, Briza media, Brachypodiuni 

 jjinnatum, Malaxis paludosa, Malachiiim aqvaticuni, Her- 



