Bombyx lanestris L., var. Aavasaksse Teich. 



53 



ten af inkanten. Hos lanestris bildar tvärstrecket ej någon 

 tydlig trubbig vinkel vid ribban 6 och ej häller någon nämn- 

 värd inbiiktning vid ribban 2, utan förlöper mera jämnt 

 svängd och afrundadt samt träffar inkanten tydligt före den- 

 nas midt. Framkanten hos framvingarne är hvit, isynnerhet 

 från spetsen till framkantsfläcken, hvilken i allmänhet är 

 större och skarpare än hos lanestris. Framvingarnes utkant 

 ganska starkt hvitpudrad af inblandade hvita fjäll, stundom 

 nästan i form af ett tämligen bredt tvärband, hvilket vid ving- 

 spetsen och i riktning mot vingbasen är något obestämdt, 

 men utåt tämligen tydligt begränsadt och svagt vågigt ge- 

 nom fina, långs ribborna löpande hvita fläckar, hvilka älven 

 afbryta fransarnes mörka grundfärg; mellan detta ljusa tvär- 

 band och det hvita tvärstrecket finnes ett mer eller mindre 

 tydligt tvärgående fält af vingarnes grundfärg. Den hvita 

 fläcken å framvingarne kanske något större än hos lanestris. 



På bakvingarne är hela inre hälften, eller åtminstone 

 den vid framkanten belägna delen däraf, mera hvitaktig än 

 hos lanestris; det hvita tvärstrecket äfven tydligare och mera 

 skarpt begränsadt än hos denna. 



På undre sidan äro vingarne öfverhufvud mera hvit- 

 aktiga. I synnerhet gäller detta framvingarnes framkant samt 

 mellanrummet mellan framkantsfläcken och vingspetsen. 

 Bakvingarne, likasom på öfre sidan, till sin inre hälft ljusare, 

 tvärstrecket bestämdare och deras utkant tämligen starkt 

 hvitpudrad, hvilket däremot icke är förhållandet hos lanestris. 



Hona. Framvingarne hos var. Aavasaks(e mera en- 

 färgade, icke såsom hos lanestris mot utkanten hvitpudrade, 

 öfverhufvud af något mera mörkbrun grundfärg; skiljer sig 

 för öfrigt föga från lanestris. 



Såsom af ofvanstående synes, afviker larven af var. 

 Aavasaksa} betydligt från den af lanestris., men själfva ima- 

 go erbjuder icke synnerligen anmärkningsvärda olikheter, 

 åtminstone icke så stora, att de skulle rättfärdiga denna 

 forms särskiljande som egen art. 



