De skandinaviskt-finska Acantliia-(Salda-)arterna. 151 



mån längdförhållandet mellan tredje och första samt fjärde 

 och tredje antennleden (i de flesta fall). 



Osäkra och till sitt värde tvifvelaktiga synas mig de 

 karakterer, hvilka hänföra sig till artens allmänna statm", 

 dess längd och bredd-proportioner, emedan dessa kunna 

 bero på flygapparatens större eller mindre utveckling och 

 hemielytrernas däraf beroende starkare eller svagare afrund- 

 ning. Beträffande dessa karakterer längre fram vid respek- 

 tive arter. 



Med ledning af ofvan anförda synpunkter har jag an- 

 sett mig för närvarande kunna såsom tillhörande vårt fauna- 

 område särskilja tio arter, likväl med en viss reservation 

 beträffande par af dem. 



På grund af pronoti struktur (dess spets och framrand) 

 sönderfalla dessa i tvenne afdelningar. 



Den förra utmärkes därigenom, att pronoti sidor lik- 

 formigt afsmalna emot spetsen, till hvars ringformiga 

 afsnörning de listfonnigt ansluta sig utan att utanför denna 

 bilda något framhörn, framranden blir härigenom betydligt 

 smalare än hufvudet. Hos denna grupp äro främre tibierna 

 vid basen ocli spetsen svarta, i midten utan teckning eller 

 med en mörkare ring eller med ett brunt eller svart längd- 

 streck på främre (eller yttre) kanten, hvilket är lika långt 

 aflägset från den svarta basen som från spetsen; blott hos 

 oimcula och c-alhum (resfita) finnes stundom på främsta ti- 

 bierna en ytterst fin brun linie, som går ända upp till basen. 

 Till täckvingarnes teckning öfverensstämma hithörande arter 

 äfven i hufvudsak. Alla hafva sålunda i främre tredjedelen 

 af corii inre fält en mer eller mindre tydlig ocellformig teck- 

 ning samt i sidofältet tre efter hvarandra ställda gula 

 droppfläckar, af hvilka den sista stundom är rent hvit; of- 

 ri ga teckningar variera. 



Den senare gruppen åter karakteriseras genom prono- 

 tum, hvars sidor strax förr än de nå framringen plötsligt 

 nästan trubbvinkligt böjas inåt och sålunda bilda mer eller 

 mindre tydliga hörn på hvardera sidan om ringen; framran- 

 den efler spetsen tvärs öfver hörnen är härigenom lika 



