De skandinaviskt-finska Acanthia-(Salda-)arterDa. 155 



böjd och af den gula sidoteckningen, som bildas af sido- 

 randens främre streck och invid Hggande fläckar på sido- 

 fältet, når vanligen endast den öfre bredare skänkeln till 

 hufvudnerven. 



Om sammanhörigheten af vestita och c-alhum är jag nu- 

 mera fullt öfvertygad, sedan de båda formerna flere gånger 

 bhfvit funna tillsamman i naturen. 



En skild underafdelning bildar 



A. melanoscela Fi e b., hvilken från alla föregående afviker 

 genom sina rent hvita starkt utvidgade teckningar på hemiely- 

 tra, vanligen ett tvärband öfver corii yttre framdel till ocell- 

 fläcken och en tvärfläck före spetsen (smärre droppfläckar 

 onämnda), därigenom påminnande om de med^;aZZ?);es förvandla 

 arterna. Jag har äfven sett utländska exemplar, som utan tvif- 

 vel tillhöra denna art och på hvilkaFieber i tiden grundat 

 sin brachynota, hvilka visa samma slags variationssätt med 

 hänsyn till hemielytras färgteckning, som pallipes. De visa 

 emellertid närmare affinitet med saltatoria genom pronoli 

 struktur; de främre tibicrna äro antingen blott i basen och 

 spetsen svarta eller ock hafva de i midten en brun ring, 

 omslutande hela omkretsen, antennernas fjärde led är tydligt 

 längre än den tredje: pronoti sidorand är dubbelt kortare 

 än bakranden, som knapt är dubbelt så bred som hufvudet; 

 corii ocellformiga fläck försedd med sammetssvart disk; 

 kroppsformen oval, tämligen starkt alsmalnande framtill och 

 baktill; pronoti framrand tydligt smalare än hufvudet. 



En annan liten underafdelning representeras hos 

 oss af 



A. opacula Zett. (= costalis F. SahTb. nec Thoms.), 

 hvilken har främre tibierna antingen blott i basen och spet- 

 sen svarta eller ock därjämte försedda med en fm från ba- 

 sen utgående brun linie längs främre (= yttre) kanten, 

 och f<>r öfrigt afviker från alla föregående genom sin smala 

 aflångt ovala kropp; antennernas andra led är alltid hel och 

 hållen svart; clavus är hel och hållen sammetssvart eller 

 blott längs själfva suturen emot corium helt smalt glänsande, 

 vid spetsen bärande don sedvanliga gula droppfläcken; corii 



