156 O. M. Reuter. 



sidorand, utom vid basen och i spetskanten, gul, blott yt- 

 terst sällan i tredje spetsdelen afbruten af svart, för öfrigt 

 varierar corii längdstrimmiga gula teckning. Varierar myc- 

 ket till storlek och äfven till pronoti form. Den större va- 

 rieteten, som vanligen har bredare, framtill mindre afsmal- 

 nande pronotum med mer afrundade sidor och mera gul- 

 strimmiga täckvingar, kallar Puton var. marginella Fieb. 

 Fiebers beskrifning på denna art strider dock emot en så- 

 dan uppfattning och ett af honom bestämdt exemplar har 

 visat sig vara endast en varitetet af A. saltatoria L. 



Återstår ännu att redogöra för de fyra till den se- 

 nare, ofvan karakteriserade gruppen hörande A. palustris, 

 pailipes, pilosella och arenicola. Alla de hithörande arterna 

 öfverensstämma i täckvingarnas stora färgföränderlighet och 

 afvika därigenom från de närmast saltatoria grupperade ar- 

 terna. Äfvenledes finner man aldrig hos dem andra sam- 

 metssvarta fläckar, än den ofvanför clavi ljusa droppfläck 

 belägna och den killbrmlga ofvanför corii bakrand, hvilken 

 likasom hos föregående grupp vanligen bär ett ljust streck; 

 denna senare fläck är otydlig hos varieteterna med nä- 

 stan hvitt corium, sådana de förekomma af alla hit hö- 

 rande arter. 



En art, om hvilkens arträtt jag i det längsta varit 

 tveksam, är 



A. palustris D o ugl. Den synes mig emellertid afvika från 

 de öfriga genom sin bredare och kortare statur och de full- 

 komligt matta, icke det minsta glänsande täckningarna, hvil- 

 kas gala (icke hvita) teckningar hos den typiska formen på- 

 minna om dem hos A. saltatoria, ehuru vanligen mer reduce- 

 rade; antennernas två sista leder äro nästan lika långa. Den 

 Ijusvingade varieteten (sordidipennis mihi), som jag tagit i 

 Skotland, afviker från en dylik di[ pailipes (dimidiata Curt) 

 knappast genom annat än mindre storlek och kortare oval 

 kroppsform. Ofvanstående art kan i ingen händelse föras 

 till saltatoria, från hvilken den konstant afviker genom pro- 

 noti struktur, främre tibiernas teckning och genom täck- 

 vingarna, som sakna andra än de två för alla hithörande 



