158 O. M. Reuter. 



öfriga teckningar äro renare livita och skarpare markerade, 

 än hos pallijjes. Också af denna arl tinnes emellertid en med 

 var. (Jim'tdiata af pallipes analog varietet, var. simulator 

 mihi, hvilken är ytterst svår att särskilja från den sist- 

 nämnda. Dock synes den vara något bredare och försedd 

 med finare svart pubescens på hemielytra; dessutom har 

 den, likasom hufvudvarieteten, inre randen af baktibierna 

 becksvart, under det baktibierna hos pallipes och öfriga hit- 

 hörande typiskt, utom vid bas och spets, äro i hela omkret- 

 sen gula (likväl har jag sett par exemplar af pallipes, som 

 haft dem helt och hållet svarta, blott med undantag af en 

 liten ring före spetsen). Sista antennleden hos arenicola 

 är lika lång som eller nästan helt litet kortare än den tredje. 

 Jag anser emellertid denna art utan tvifvel specifikt skild 

 från pallipes, så svår skilnaden under vissa omständigheter 

 än är att specificera, men jag har f lere gånger varit i till- 

 fallo att konstatera den älven af J. Sahlberg anförda 

 biologiska karakteren, att den är snabbare i sina rörelser 

 än pallipes, gör längre skutt och tager lättare till vingarne 

 än denna. 



Jag har i ofvanstående icke gifvit några utförligare be- 

 skrifningar öfver de till den kritiska 6-(iZtoi!o/7Vt-gruppen hö- 

 rande arterna, utan hufvudsakligen framhållit de till stor 

 del hittills obeaktade karakterer, jag vid min granskning 

 af dem funnit bidraga till deras åtskiljande och till «en i min 

 tanke riktigare uppfattning af deras inbördes förvandtskap. 

 Jag förmodar att dessa emellertid skola vara tillfylles gö- 

 rande. Såsom synes afviker min uppfattning i mångt och 

 mycket från den, som senast af andra uttalats i ämnet, 

 särskildt af Puton i hans Catalogue des Hémiptéres. 



Ännu må några uppgifter meddelas om de hithörande 

 arternas utbredning inom det skandinaviskt-finska området. 

 1. A. orthochila Fieb. Norge: på Do vre och i Salt- 

 dalen: Sverige: enligt Thomson ej sällsynt från Skåne till 

 Lappland; Finland: ej sällsynt ända upp till Muonioni.ska och 

 Kantalaks; Tschapoma (KihlmanJ; Kola (Envaldj. 

 Lefver bland mossa på bärg och fältbackar. 



