192 J. Alb. Sandman. 



i en busklik växtform. — I öfverensstämmelse med den torf- 

 tiga växtligheten har äfven fågelfaunan relativt få repre- 

 sentanter att uppvisa. Karakteristisk för denna ståndort är 

 Fringilla tnontifrinr/illa, som ställvis förekommer ganska all- 

 mänt. Öfriga representanter för denna ståndort äro : 



Allmänna: Corvus corax, 



Loxia curvirostra, 

 Falco (Bsalon, 

 PancUon haliaetus. 



Sällsynta: Luscinia phosnicurus, 

 Miiscicapa grisola, 

 Aquila, Haliaetus. 



En gång anträffad (som häckfågel) är: 

 PlectrojjJmnes nivalis. 



Som redan blifvit nämndt, intaga de emellan ofvan- 

 beskrifna höjdsträckningar belägna kärren och de till dem 

 hörande försumpningarna en betydlig del af öns areal. Utan 

 tvifvel hafva dessa kärr för ej så alltför länge sedan utgjorts 

 at sjöar af relativt stor utsträckning: därom vittnar exempel- 

 vis det faktum, att befolkningen än i dag benämner ett 

 stort, hela Hanhinens inre upptagande kärr Hanhisjärvi. 

 Numera halva dock de engång ganska stora sjöarnes areal 

 under årens lopp bhfvit alltmera decimerad och kärren in- 

 taga en dominerande ställning på ön. På ett bottenskikt af 

 Sphagnum., Polgfrichiim och småra mossor hav så småningom 

 utvecklat sig en ganska riklig vegetation, som synnerligen 

 bjärt afsticker mot de omgifvande sandmoarnes sterila flora. 



På kärr af yngre datum ser man ännu blott cariceer, 

 gramineer och Sato-arter, som hufvudsakliga representanter 

 för den högre floran; men så fort kärren ernått en mindre 

 grad af fuktighet, tillföras vegetationen snart nya repre- 

 sentanter ur de högre fanerogamernas leder. Pors, al och 

 björk finna en passande växtplats på de högre belägna 

 tufvorna, och det dröjer ej länge, förrän granen i mäktiga 

 bestånd deltager uti skapandet af denna ståndorts fysionomi. 



