Fägelfaunan på Karlö. 193 



Såsom naturligt är, utgöres fågelfaunans representanter 

 på denna lokalitet tili öfvervägande del af arter ur vada- 

 renas och simfåglarnes stora grupper. 



Karakteristiska för de öppna kärren äro: 



Grus communis och Anser cinerens 



samt Larus argentatus (på Hanhinen). 



Talrika äro följande arter: 



Motacilla flava v. boreaUs, Totanus f/lareola. 



Telmatias gallinago, 



Mer eller mindre allmänna äro: 



Turdus iliacns, Parus boreaUs, 



Fringilla linaria^ Emberiza schcenidus, 



Falco peregrinus, Telmatias gallinula. 



Vid de större eller mindre sjöarne, som oftast intaga 

 kärrens midt, häcka: 



Spahda clypeata, Anas boschas^ 



Colgmbus arcticiis^ ,, 2)e}ielope. 



,, lumme^ „ crecca. 



I den dunkla granskogen slår talltrasten (Turdus mu- 

 sicics) sin drill, och där kan man älven få höra Sidensvansens 

 {Bomby Cilla garrnla) lätt igenkännliga stämma. 



En Öfvergångslokal emellan de sterila moarne och de 

 vattensjuka kärren bilda de med vacker blandskog, tall, 

 gran, björk och sälg, bevuxna sluttningarna på sandmoarnes 

 sidor. Dels till följd af den omvexlande och leende vegeta- 

 tionen och väl äfven till följd af det nära tillträdet till dricks- 

 vatten trifvas här ganska många fågelarter: 



Tetrao urogallus, Pyrrhula rubiciUa^ 



„ fetrix, Loxia curvirostra, 



Lagopus albus, Ficus rnartüis (sälls.), 



Sui'nia idula (sälls.), Picus major, 



Syrnium funerenm (sälls.), Asio accipitrimis 



samt mycket ofta som häckfogel Oidemia fusca. 



13- 



