236 J. Alb. Sandman. 



flere skilda ställen får höra hans fina stämma. Denna liknar 

 i förvillande grad det ljud, som uppstår, då man snabbt 

 svänger ett spö i luften, och upprepas flerc gånger efter 

 hvarandra. Oaktadt jag upprepade gånger försökt få se 

 själfva fågeln, har detta dock lyckats mig endast en gång, 

 då fågeln häftigt uppskrämd flög några famnar. Desto in- 

 tressantare var därföre fyndet af ett bo af arten den 8 juU 

 1887. Detta var byggdt på en äng, bevuxen med Carex och 

 Phnigmites, och hade tidigare på våren varit omflutet af 

 vatten. I kullen, som innehöll 14 ägg, voro en del redan 

 ganska starkt pålegade, då deremot andra voro fullkomligt 

 friska. Dimensionerna af äggen äro: 



34,1. 33,7. 33,7. 33,7. 33,6. 3 3,3. 33,2. 33, L 

 25,4. 25,2. 24,5. 24,4. 24,8. 24,7. 24,6. 24,7. 



33,0. 32,8. 32,5. 32,5. 32,3. 30,9. 

 24,7. 24,4. 24,9. 24,5. 25,0. 24,2. 



Sommaren 1890 hemtades till mig tvenne ägg af arten 

 ehuru jag ej kunde få säker upplysning om dagen för fyndet 

 (., tagna i slutet af juni"). 



Grus communis Bechstein. 



Mycket allmän. Vid den tid om hösten, då ungarne 

 blifva förmögna till längre utflykter, samlas alla öns tranor 

 vid hafsstränderna, så att det hör till de vanligaste före- 

 teelser att då träffa på flockar af 30 — 50 tranor. Huru all- 

 män tranan är, framgår dessutom af den rika skörd ägg, 

 jag erhållit. Under en exkursion den 23 maj 1886 på- 

 träffade jag på endast en versts afstånd från Potti gård ett 

 bo af tranan. Det var byggdt midt uti en af den smälta 

 snön bildad, 1 kvarter djup, mindre puss. Bomaterialet ut- 

 gjordes underst af mer än fingertjoka grenar af björk och al 

 samt Sphagnum ; inuti och öfverst var det stora, platta boet 

 beklädt med finare gräs, mossa och tranbärsqvistar. Vid 

 upptäckten af boet såg jag de båda häckfåglarne med ned- 

 böjda halsar trippande smyga sig bort och först om en half 

 timme hörde jag deras mäktiga skri från närheten af det 



