Fågelfaiinan på Karlö. 263 



1889: den 11 juni 2 ägg, den 24 juni 2 ägg; 



1890: den 29 maj l-|-2 ägg, den 6 juni 1 ägg, den 



10 juni 3 bon ä 2 ägg. 

 Måtten af sex uppmätta kullar äro: 



77.5. 76,2. 76,4. 75,2. 74,3. 73.6, 



48,3. 48,6. 47,7. 47,0. 45,4. 45,0. 



74.3. 71,5. 71,2. 71,0. 70,0. 69,0. 



45.6. 45,9. 43,7. 44,7. 48,4. 48,6. 



Uria grylle L. 



Förekommer endast i några få exemplar som häck- 

 fågel på själfva hufvudön, där lämpliga häckningsplatser för 

 honom höra till sällsyntheterna. Däremot är hans förekomst 

 på skären i öns omnejd, särdeles norrut, mycket talrik. 

 På alla öar med större och mindre stenrösar är han en vanlig 

 företeelse och förekommer i sällskap med alkan till hun- 

 dradetal. Han lägger här under stenarna sina 2 ägg, som 

 bäst påträffas veckan före midsommar, då artens egentliga 

 häckningstid infaller. Så voro exempelvis sommaren 1889 

 kullarne fulltaliga och friska den 19, 20 och 21 juni. Likaså 

 1890 den 22 juni. Af några 1889 tagna kullar följa här 

 några mått: 



62.4. 60,1. 62,4. 56,9. 60,4. 58,8. 



41,4. 41,4. 40,3. 39,4. 40,3. 41,4. 



59,1. 57,8. 57,8. 57,4. 56,0. 55,6. 



39,9. 38,0. 37,0. 38,0. 40,4. 40,7. 



Alca torda L. 



På liknande lokal som grisslan häckar äfven tord- 

 anulen, ehuru kanhända till ännu större antal. För något 

 årtionde tillbaka måste arten i synnerhet hafva varit sär- 

 deles allmän, ty fångstmän, som för äggning besökt öarna 

 strax norr om Karlö, hafva då med lätthet samlat ihop hela 

 tunnor med ägg, uppgående i antal till flere hundraden. 

 Denna allmogens ohejdade åtrå efter ägg under deras fiske- 



