Minnestal öfver Sextus Otto Lindberg. 5 



broder, Kamreraren G. A. Lindberg, som godhetsfullt läm- 

 nat mig här anförda uppgifter om sin aflidne broders tidi- 

 gare förhållanden, är äfven lifligt intresserad af botaniken 

 och bekant som en utmärkt kännare af Cacteerna har han 

 publicerat värdefulla uppsatser öfver åtskilliga former af 

 denna högst intressanta växtgrupp. Af ofvanstående fram- 

 går att Lindberg i någon mån haft ett fädernearf att tacka 

 för en medfödd håg och begåfning för naturforskning. 



Såsom nyss nämndes mycket tidigt beröfvad en moders 

 omsorger och snart nog fullkomligt lemnad utan föräldrahem, 

 förflöt Lindbergs barndom blottad på glädje. Efter faderns död 

 lemnad i knappa ekonomiska omständigheter växte han upp 

 i olika främmande hem, dit han af sin förmyndare blef in- 

 ackorderad, och erhöll från åtskilliga af dessa endast bittra 

 minnen i utbyte. Men å andra sidan grundlades måhända 

 äfven härigenom hos honom den själfständighet och den 

 viljekraft att på egen hand slå sig igenom hinder och svå- 

 righeter, som sedan utgjorde ett så utmärkande drag i hans 

 karaktär. 



Lindberg genomgick Stockholms gymnasium och väckte 

 då redan uppmärksamhet genom sitt ovanhga intresse för 

 botaniken, hvari han hade lyckan att äga till lärare den 

 bekante växtkännaren K. F. Thedenius; och sannolikt är, 

 att denne hans utmärkte lärare, som samtidigt ilrigt syssel- 

 satte sig med undersökning af mossor, utöfvat stort infly- 

 tande på honom i riktningen af hans studier, i det han se- 

 dermera så afgjordt slog sig särskildt på forskandet af denna 

 växtgrupp. Förhållandet mellan läraren och lärjungen var 

 allt igenom det hjärtligaste. Den senare var såsom hemma 

 hos den förre, hvars bibliotek och rika växtsamlingar stodo 

 till hans fria förfogande. Lindberg bibehöll också hela hfvet 

 igenom en stor beundran för Thedenius och stod med ho- 

 nom i liflig förbindelse. 



En liten anekdot från denna hans skoltid må såsom 

 betecknande för hans beslutsamma och rättframma sinnelag 

 här anföras. En af klasskamraterna hade nämligen under 

 en lektionstimme företagit sig att göra narr af Thedenius 

 och hviskande yttrat några glåpord till de närmast sittande 



