ö Th. Sselan. 



kamraterna dock så högt, att Lindberg hörde det, hvarpå 

 denne steg upp och midt under lektionen gaf kamraten en 

 kraftig örfil. „Var det Lindberg som gjorde det där?" hade 

 Thedenius frågat. ,,Ja" blef det korta svaret. „Nå, då var det 

 väl rätt gjordt" yttrade Th., och därmed var den saken afgjord. 



Var Lindbergs barndom tom på glädje, så blef hans 

 ynglinga-ålder i detta afseende lyckligare lottad. Genom bro- 

 derns försorg blef han emottagen hos Enkefru Åkerman och 

 hos hennes broder, brukspatron Munktell, ägare af Gryckebo 

 pappersbruk i Dalarne, i hvilkas älskvärda familjer han fick 

 ett trefligt hem. Han utmärkte sig redan då för sitt origi- 

 nella lynne och för sina hvassa och qvicka infall, hvarföre 

 han äfven inom sällskapskretsen erhöll binamnet „den siste 

 mohikanen". Under sitt umgänge i dessa fint bildade famil- 

 jer utvecklades hos honom äfven sällskapstalanger, ehuru 

 han annars aldrig bragte det långt i den vägen. Med ett 

 fint öra för musik och begåfvad med en god sångröst bidrog 

 han till sällskapsnöjet genom att deltaga i qvartettsång. Ja 

 — det gick till och med så långt, att han tog sig för att 

 lära sig dansa; och skötte han äfven denna konstöfning med 

 sin vanliga energi. Ty mången gång förmådde han de unga 

 damerna att under promenaderna valsa med sig på alla 

 möjliga och omöjliga ställen. Men denna hans utöfning af 

 Terpsichores konst dog hkväl i sin linda, ty efter återkom- 

 sten från sin vistelse i Dalarne, där han för öfrigt gjorde 

 flitiga exkursioner i det fria, lärer han aldrig mer ha svängt 

 sig om i dansens hvirflar. I sammanhang härmed torde äf- 

 ven kunna omnämnas, att Lindberg i sina yngre dagar var 

 en stor vän af kroppsöfningar. Denna hans lust förde ho- 

 nom som mediko-filosofie kandidat in i de frivillige skarp- 

 skyttarnes led. Han deltog ifrigt i deras utmarscher, tjenst- 

 gjorde därvid tillika som deras läkare och blef slutligen vald 

 till korporal inom sin afdelning. Han qvarstod i kåren un- 

 der hela sin vistelse i Sverige. 



Lindberg blef student i Upsala den 18 Maj 1855 och 

 ägnade sig därefter åt läkarebanan. Sina medicinska studier 

 bedref han hela tiden vid Karolinska institutet i Stockholm; 

 undergick mediko-filosofisk kandidat-examen i Upsala den 



