8 Th. Sfelan. 



liggjorde en serie af vetenskapliga arbeten, hvilka i hög- 

 grad bidrogo att utreda kunskapen om mossorna". 



Bland lärarne vid Karolinska institutet hade den be- 

 römde anatomen och mångsidige vetenskapsmannen Anders 

 Retzius redan tidigt upptäckt Lindbergs stora begåfning 

 och med sitt kända intresse för gryende förmågor gynnade 

 och uppmuntrade Retzius på allt sätt den unge forskaren 

 vid hans arbeten. Den aflidne uttalade äfven ofta sin stora 

 beundran och tacksamhet mot Retzius, yttrande att, om 

 denne fått lefva längre, hade hans framtid i Sverige säker- 

 hgen blifvit betryggad. Då han efter afslutade medicinska 

 examina icke hade lust att bli praktiserande läkare och ej 

 heller såg någon möjlighet att erhålla någon för sig lämplig 

 plats i hemlandet, begagnade han sig af den genom Prof. 

 Nylanders afsked uppkomna ledigheten och sökte sig öfver hit. 



I våra dagar har den botaniska vetenskapen öfverhuf- 

 vud och särskildt äfven den del däraf, som omfattar växter- 

 nas morfologi och systematik, antagit sådana dimensioner, 

 att en enskild person ej mäktar omfatta densamma i sin 

 helhet. Äfven här, såsom annorstädes inom den menskliga 

 verksamheten, är arbetets fördelning en nödvändighet, om 

 man vill ernå det bästa möjliga resultat. Lindberg, som 

 tagit till sitt valspråk : „hellre stor i det lilla, än liten i det 

 stora" — ehuru, såsom af det följande torde framgå, hans 

 begrepp om ,,det lilla" icke var så alldeles litet — beslöt 

 sig både af inre böjelse och princip att hufvudsakligen hänge 

 sig åt studiet af mossorna och bragte det genom sin energi, 

 parad med en stor begåfning, ända därhän, att han blef en 

 af de främste målsmännen i sitt tack, vida känd utom vårt 

 lands gränser. Under hela den tid han innehade den bota- 

 niska lärostolen forskade han rastlöst såväl i den fria na- 

 turen som vid sitt mikroskop och utvecklade en ovanlig 

 produktivitet, utsändande den ena uppsatsen efter den andra, 

 dels monografier öfver enskilda släkten, dels mera omfat- 

 tande arbeten öfver större grupper j och i alla hans arbeten 

 framlyser en skarp observationsförmåga, en träffande blick 

 vare sig för åtskillnaden eller för den inre frändskapen mellan 



