Protokoll. 181 



årsskottets beklädnad, trott sig med större säkerhet kunna 

 särskilja dessa former, men tillika äfven halva observerat 

 andra tämligen väl begränsade mellanformer, hvilka hittills 

 ej blifvit uppmärksammade. Sålunda hade hos f. vulgaris, 

 äfven hos exemplar med en svagare hårighet på bladens un- 

 dersida, hvilka på grund häraf stundom hänförts till horealis 

 eller betecknats såsom en öfvergångsform emellan dessa båda, 

 alla bladen t. o. m. det tidigast utvecklade bladet eller första 

 vårbladet befunnits vara jämnludna på undre sidan samt års- 

 skotten jämnt tämligen tätludna ända från årsskottets bas 

 eller redan ofvanom det första bladet, då däremot hos bo- 

 realis det första bladet vore endast längs nerverna undertill 

 försedt med raka, tilltryckta eller föga utstående hår, men 

 däremot glatt eller nästan glatt emellan nerverna, det andra 

 åter mycket svagt och glest mjukhårigt samt de följande bla- 

 den småningom tilltagande ludna emot skottets spets, jämte det 

 årsskottet till sin nedersta del ända till det tredje bladet eller 

 högre vore mycket kort och svagt finludet samt först högre 

 upp ludet af längre och tätare hår. Härigenom kunde, äf- 

 ven då bladformen, såsom stundom hände, ej var fullt nor- 

 mal, exemplar af horealis särskiljas äfven från den gleshåriga 

 formen af vulgaris, hvilken kunde betecknas såsom dennas 

 f. Icevior. Dock anträffades någongång äfven exemplar, hvilka 

 med årsskott och bladform af vulgaris förenade åtminstone 

 en del vårblad af horealis, eller med endast årsskott 2ii vul- 

 garis blad af horealis, sannolikt härrörande af hybridisering 

 emellan dessa två tillsammans förekommande varieteter. Men 

 på grund af denna egendomlighet hos de första bladen samt 

 årsskottet visade sig äfven ett antal exemplar med små runda 

 och tätsågade blad, liksom hos horealis, icke tillhöra denna, 

 utan böra särskiljas såsom en var. ifitermedia emellan denna 

 och vulgaris, samt innefattande såväl de till denna sist- 

 nämnda vanligen hänförda exemplaren med starkare grå- 

 ludna runda, tätt och lint sågtandade blad som de småludna 

 horealis liknande exemplaren, hvilka utgjorde denna varietets 

 f. suhlcevis. Hos glauca åter, hvilken förvexlats dels med 

 horealis med spetsigare blad, dels med vulgaris med under- 

 till endast svagt ludna blad, vore de tidigast utvecklade bla- 



