222 Protokoll. 



först blifvit behandlade med absolut alkohol och terpentin. 

 Efter flere misslyckade försök har jag funnit detta vara den 

 lämpligaste metoden att förvara dem. 



De utländska författare, som hufvudsakligen lemnat 

 bidrag till Dermalekhidernas naturhistoria, äro Buchholz, 

 Haller, Bobin och Megnin samt O. Canestrini. Redan 

 De Geer beskrifver och afbildar i svenska vetenskapsaka- 

 demiens förhandlingar för år 1740 en dermaleichid, hvilken 

 sedan Linné i sin Fauna siiecica upptager under namn af 

 Äcarus passeriniis, men först år 1818 finna vi uti Ersch 

 och Orubers „Allgemeine Encydopädie" denna djurgrupp, 

 „die Feder 7nilben'\ af Nitzfich behandlad såsom ett särskildt 

 från Äcariis skildt slägte. Nitzscfi upptager flere arter och 

 påpekar tillika den af alla föregående författare förbisedda, 

 genomgripande olikheten mellan de båda könen. Hannarne 

 af vissa hithörande släkten hafva nämligen det tredje ben- 

 paret ända till vanskaplighet förtjockadt och bakkroppen 

 prydd med allehanda utväxter och inskärningar i de mest 

 afvikande mönster samt på undre sidan försedd med ett 

 par sugvårtor, hvilka tjena till att fasthålla honan under 

 kopulationsakten. Den senare har en mera rektangulär form 

 och de bakre benparen mycket svaga. Honorna af när- 

 stående arter äro derför ytterst svåra att skilja från h var- 

 andra, hvaremöt hannarna med lätthet kunna bestämmas. 

 En utförligare redogörelse för detta ämne hade möjligen 

 icke saknat sitt intresse, men jag har kanske redan alltför 

 mycket satt mina äradö åhörares tålamod på prof; min 

 afsikt var ju också, som redan nämndes, blott att förevisa 

 någm af de intressantaste hithörande arterna, hvilket dock 

 för den inbrytande skymningen endast delvis kunnat ske. 

 Till slut får jag endast nämna, att äfven de ringaste bidrag 

 vore oändligt välkomna antingen de blefve till universitetets 

 samlingar eller till mig personligen inlemnade. 



Professor Sahlberg, meddelade, att han nyligen slutfört 

 granskningen af i universitetets ägo förefintligt material 

 äfvensom på senare tid dels af honom själf dels af andra 

 gjorda insamlingar af finska former af den omfångsrika skal- 

 baggserien Bynchophori. Såsom man kunde förutse, visade 



