264 Protokoll. 



kontroll öfver uppgifterna i lokalflororna kunde vinnas, 

 skulle härigenom väg bana? för möjligheten af ett noggrant 

 och fullt exakt, eventuelt kartografiskt återgifvande af de 

 enskilda arternas utbredning. Många växter utvisa, som be- 

 kant, redan på helt korta distanser skarpa differenser i sin 

 frekvens, differenser, hvilka dock ej sällan undgå uppmärk- 

 samheten, men måhända omedvetet finnas antydda i origi- 

 nalanteckningarna, om dessa äro noggranna och tillförlithga. 

 Som exempel på sådana egendomligheter i utbredningen an- 

 fördes ett antal arter, hvilka i sydligaste Finland röna märk- 

 bart inflytande af hafvets närhet utan att tillhöra den egent- 

 liga salina floran. Sådana litorifila arter äro i Helsingfors- 

 trakten t. ex. Ällium schomoprasum, Älopeciirus nigricans, 

 Erysimnm hieraciifolium, Cornus svecica, hvilka alla här 

 äro exklusiva kustväxter, men i nordligare trakter af landet 

 uppträda äfven i inlandet. Ett motsatt förhållande, mera eller 

 mindre skarpt utprägladt, visa t. ex. Campanula patula och 

 glumerata, Knautia arvensis, Oeranium silvaticum, Älnus 

 incana, Salix rosmarinifolia m. fl. (litorifoba arter). 



Med anledning häraf beslöt Sällskapet att uttala önsk- 

 värdheten däraf, att dess exkurrenter framdeles ville i Säll- 

 skapets arkiv nedlägga afskrift af sina under resp. resor 

 förda originalanteckningar öfver växternas förekomst och ut- 

 bredning. 



Friherre Eduard Hisinger hade till samhngarna insändt 

 ett af honom den 17 april 1891 i Fagerviks park funnet 

 exemplar af Polypoms ScJiweinitzii, hvilket förevisades. Frih. 

 Hisinger hade funnit samma svamp på 1860-talet. 



Herr Sahlberg meddelade, att han nyligen granskat och 

 bestämt universitetets finska samlingar af serierna Longicor- 

 ^nes, Phytophagi och Aphidiphagi samt till en geografiskt 

 ordnad samling sammanfört universitetets såväl äldre som 

 nyare förråder däraf. Härigenom hade han slutfört ett se- 

 dan flera år påbörjadt arbete. Då emellertid ständigt tillkom- 

 mit nytt material af de tidigare bearbetade grupperna, kunde 

 det nu slutade arbetet endast betraktas såsom s. a. s, ,, första 

 läsningen" af vår coleopterfauna. Emellertid ansågs det 

 kunna vara af intresse att i korthet meddela resultatet ai 



