Leilighed til paa Zoologisk Museum at studere en Række af en halvandet Hundrede for- 
skjellige Præparater af Skarnbasselarvernes «Spirakler» og Tracheelukker. 
Byeningen af disse Organer frembyder nu ikke ringe Interesse saavel i physiologisk 
som i morphologisk Henseende, men paa den anden Side heller ikke ringe techniske 
Vanskeligheder. Schiodte er uden Sammenligning den Forfatter, som hidtil har leveret 
den i al sin sammentrængte Form mest udforlige Fremstilling af dem, og af Indledningen 
til Skarnbassernes Larvehistorie, 1. c. p.227—28, seer man ogsaa tydeligt, hvilken Vægt 
han lagde paa «Spiraclernes eiendommelige, saa hoist konstrige Indretninger til at hindre 
fremmede Legemers Indtrengen i Aandeveiene», og at han henregnede dem til de Byg- 
ningsforhold, om hvilke det hedder, «at de fleste og vigtigste Bygningsforhold, der lægges 
til Grund for den Theorie, som i nærværende Afhandling soges gjennemfort, enten ere 
blevne ganske overseete, eller ikke forstaaede efler deres sande biologiske og systematiske 
Betydning». Jeg anseer det derfor for nyttigt og godt at give en kortfattet Fremstilling 
af Schiodtes Opfattelse, idet jeg med det Samme benytter Leiligheden til allerede nu at 
ændre Betegnelsen af et af Organernes to Hovedstykker, en Ændring, som jeg haaber at 
mine Undersogelser ville vise Nodvendigheden af, men som jeg for Nemheds og Sikkerheds 
Skyld onsker snarest muligt foretaget. 
Schiodte ender sin Characteristik af Skarnbasselarverne (Scarabei) med at udsige, 
at Aandehullerne have mange Aabninger og ere gjennemhullede: «Spiracula multiforia, cri- 
braria» I. c. p.239. Senere hen, p. 265, giver han en nærmere Beskrivelse af disse Spirakler 
og siger her paa sin korte, consise Maade: «Peritrema spiraculorum angustum, acute 
elevatum, margine posteriore spiraculis thoracicis, priore spiraculis abdominalibus in bullam 
dilatato plerumque umbilicatam, atrium firmantem respiratorium; trabeculæ atrii compresse, 
ad bullam versus ramose excurrentes et cum ea connexe, arrectaria foris emittentes 
ramulosa, aream respiratoriam, leviter excavatam, foraminibus respiratoriis pertusam inter 
peritrema et bullam suspensam gerentia». Denne Characteristik kan i Oversettelse vel 
omtrent gives saaledes: «Aandehullernes Ramme er smal, skarpt fremstaaende. Bryst- 
Aandehullernes forreste og Bagkrops-Aandehullernes bageste Rand er udvidet til en Bule, 
som oftest er navleformet, og som stotter Aandehulen; Aandehulens Bjelker ere sammen- 
trykte, lobe under Forgreninger henimod Bulen og ere forbundne med denne; udefter 
sende de grenede Stræbere, som bere Aandefeltet, der er let udhulet, gjennemboret af 
Aande-Smaahuller, og ophængt mellem Aandehulens Rand og Bulen». Schiodte gaaer 
dernæst nærmere ind paa Bygningen af Aandefeltet eller Spirakelpladen (area respiratoria 
spiraculorum) og Aande-Smaahullerne (orificia respiratoria) og bringer Spirakelpladens Leie 
og Form overfor Bulen og Hullernes Form og Anordning i samme Plade i systematisk 
Oversigt. Endeligt giver Schiodte paa Tab. XIX en Fremstilling af «Spiraklerne» hos 13 
Slegtsformer, henhorende til de 8 af hans 10 Hovedgrupper, saaledes at kun Sericini og 
