Plads tilovers til Stigmet, jfr. Tab. IL. Fig. 24 af Aphodius sordidus, Tab. Il. Fig. 2 af Dorcus 
parallelopipedus og Tab. Il. Fig. 16 af Sinodendron cylindricum. Under selve Hudskift- 
ningen vil man paa Stigmets Plads finde et stort, rundagtigt Hul eller Gab, opfyldt af det 
gamle Tracheesystem, som er iferd med at trækkes ud af det nye System gjennem dette 
Gab, jfr. Tab. I. Fig. 3 af Dynastes Neptunus, og Tab. lil. Fig. 18 af Sinodendron cylindricum. 
Forst efterat hele den Del af det gamle 'Tracheesystem, som skal ud, er kommet igjennem, 
lukker Hullet sig, idet Siderne af det skyde sammen som en sammenstyrtende Bronds 
Sider, og der kun efterlades en Spalte som Minde om det store gabende Hul. 
Studiet af Stigmet frembyder iovrigt særlige Vanskeligheder. Hos de fleste Scara- 
beer er det i dets færdige Stand saa stivt og stærkt chitiniseret, at det vanskeligt lader 
sig behandle med Naal og Scalpel; at studere det «in toto» med paafaldende eller gjennem- 
faldende Lys forer i Reglen til Intet. Anvender man saa Microtomen, vil Kniven vanskeligt 
bide paa det stenhaarde Stigme, men river det som oftest helt med sig. Dog, lykkes 
Snittet, eller man er heldig ved den grovere Behandling med Naal, Scalpel og Sax, vil 
man ved Snit løbende mer eller mindre parallel med Spirakelpladen let faae Øie paa 
Spalten, jfr. Tab. I. Fig. 16 af Dynastes Neptunus og Tab. IM. Fig. 26 af Passalus interruptus. 
Ved Snit lodret paa Spirakelpladen og Stigmet træder Spalten ikke i Reglen saa tydeligt 
frem, jfr. dog Tab. Il. Fig. 3 og 4 af Melolontha vulgaris. Breden af samme Spalte kan 
vere betydelig nok, saa at, dersom Spalten hele Stigmet igjennem beholdt en saadan Vidde, 
vilde der gjennem den kunne vere al tilstrekkelig Adgang for den atmospheriske Luft til 
Tracheesystemet, men nu er det saa, at Spaltens Vegge som oftest helt eller paa store 
Strekninger stode sammen, saa at Luftpassagen helt vil stoppes eller ialfald vanskelig- 
gjores. Dertil blive ikke blot Spaltens Vægge som oftest saa stærkt chitiniserede og altsaa 
saa stive, at ingen Udvidelse af den er mulig. Paa Luftpassage herigjennem kan ialtfald 
intet Aandedret baseres. Det er navnlig hos Hovedgrupperne Dynastini, Cetoniini, Rute- 
lini, Melolonthini og Sericini, at en saadan Forherdelse af Stigmet finder Sted. 
Hos Copridini og Geotrypini beholder Stigmet, som her opnaaer en uforholds- 
messig Størrelse ligeoverfor Spirakelpladen og en fri Beliggenhed eller Uafhængighed af 
samme, en vis Boielighed, og en Spalte vil ofte kunne sees meget tydeligt udvendigt fra, 
uden at man dog nogensinde vil kunne see Dagen igjennem den, eftersom Spaltens mod- 
satte Rande springe frem over hinanden. ‚Hos Former af disse to Hovedgrupper, nemlig 
hos Ateuchus, Canthon og Copris blandt Copridini og hos Aphodius og Geotrypes blandt 
Geotrypini, har jeg desuden fundet en større Muskel gaaende til Spaltens Rand. Ved 
Sammentrækning af denne Muskel vil Spalten kunne aabnes, medens Væggenes Elasticitet 
og Blodtrykket vil lukke den og holde den tukket, jfr. Tab. If. Fig. 17 af Ateuchus sp., 
Tab. Il. Fig. 19 og 20 af Canthon levis, Tab. Il. Fig. 21 af Copris lunaris, Tab. Il. Fig. 22 
Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og mathem. Afd. VIII, 1. 2 
