12 
Hudskelet et stort, rundt Gab midt inde i den nye Spirakelplade, medens det overliggende 
gamle Hudskelet havde losnet sig, og det vedhengende gamle Tracheesystem kun for en 
ringe Del var kommet ud af Kroppen, udfyldende med sin Munding selve Gabet, jfr. 
Tab. I. Fig. 1—3. 1 October samme Aar kom saa Boas’ «Ueber der Stigmen der Melolontha- 
Larve», Zool. Anz. XVI. Jahrg., No. 431, p.389—91. Hvad der især interesserede Boas 
var Sporgsmaalet, om hvorledes disse Dyrs Stigme forholdt sig til Insekternes sædvanlige 
rundagtige eller spaltformede Stigme. Dog «auf diese Frage gaben die mir bekannten 
Untersuchungen kein Antwort». Som man seer, kunde han dog have fundet nogen Op- 
lysning herom i dansk zoologisk Literatur. Boas havde veret saa heldig i Juni Maaned 
samme Aar at faae talrige Larver af Melolontha i Hudskifte, og herved blev det ham muligt 
at kunne vise Tilstedeværelsen af det midlertidige Gab som Kjendsgjerning, hvad jeg mange 
Aar iforveien havde fremført kun som Formodning. Fremfor den af ham givne Fig. 1 med 
Spalten vilde jeg langt have foretrukket en Fremstilling af Gabet i fuld Udstrækning. 
Vi komme nu til de foregaaende Forfatteres Opfattelse af Stigmet som Port eller 
Passage for den atmospheriske Luft til Tracheesystemet, og her maae vi sige, at det i 
lidligere Tider var den almindelige Mening, at Respirationen hos Scarabælarverne foregik 
gjennem Stigmet, som skulde have en tydelig Spalte tversover, men at denne Anskuelse 
nu maa siges at vere opgivet, efterhaanden som Overbevisningen om Spirakelpladens Per- 
foration trængte igjennem. Da der hidtil ikke er skjælnet skarpt mellem Stigme og Side- 
organ som to selvstændige Dele, vil jeg ogsaa her i min Kritik tage Angivelserne om 
Sideorganet med, uagtet Beskrivelsen af dettes Bygning endnu staaer tilbage, og kun gjore 
en Undtagelse herfra med Schiodtes og Boas’ Fremstillinger som dem, der vel fortjene, at 
der i det Specielle tages Hensyn til dem paa de respective Steder under Beskrivelsen af 
Sideorganet. Dog da Schiodte allerede tidligere i sin historiske Udsigt ogsaa har be- 
handlet sine Forgjengere meget udforligt, kan jeg fatte mig kortere og navnlig udelade 
de fleste af de lange Citater, som Schiodte anforer. 
Schiodte nævner Carl Sprengel som den, der først har beskjæftiget sig med Scara- 
bælarvernes «Spirakler», men mer end 40 Aar for har allerede De Geer, Mém. p. serv. à 
Vhist. d. Ins., IV. (1774); i den Beskrivelse, som han giver af Scarabé émauradine (Scar. 
smaragdus — Scar. auratus L. = Cetonia aurata) p. 279—97, sagt om dennes Stigme, 
l.e. p.290: «C'est (9: le stigmate est) un petit tubercule hémisphérique brun, qui a au 
milieu une petite fente transversale, ou dirigée selon la largeur du corps de la larve. 
Cette fente donne passage à l’air que I’Insecte respire & sert d’embouchure à l’une 
des grandes trachées», jfr. hans Pl. 11. Fig. 20, S. De Geers Fremstilling er tydelig og 
klar: Larven aander gjennem Spalten i Stigmet, men den synes fordetmeste al vere 
overseet eller glemt af Eftertiden for den senere af Sprengel givne med De Geers delvis 
stemmende Fremstilling af dette Forhold. 
