20 
samme Kjerne, og man seer da i denne Celle, saavel som i Stabelens ovrige Celler, et 
mørkt, traadformet Legeme, hvis Ende vi nyligt omtalte som den mørke, sortagtige Plet i 
de 13 Celler, som findes afbildede paa Fig. 4. Denne mørke Traad fortsætter sig fra Ende- 
cellen af gjennem de folgende Geller i Stablerne, men sjeldent kan man forfelge den 
længere end i en 3— 4 Stykker, Fig.7. Undertiden seer man dog, Fig. 8, Traaden fortsat 
gjennem alle Celler, og da vil man see, hvorledes samme Traad, efterat have forladt den 
sidste Celle i Stabelen enten forener sig med andre Traade fra de nerliggende Stabler eller 
ogsaa umiddelbart gaaer over i en Hinde, som ligger under Spirakelpladen. Paa Fig. 6 
gjennemlober de morke Traade (6. b. 6.) kun de overste Geller i Stablerne, men Hinden 
seer man liggende under Spirakelpladen (a.). Det er lidt vanskeligt at sige, hvad denne 
Dannelse er, men jeg skulde snarest antage den for en sygelig Standsning i Celleud- 
viklingen, betragtende saavel Hinden som Traadene som Rester af den Cellemasse, 
som har dannet sig under Proliferingen af det til Sideorganet indtagne Stykke Larvehud 
(9: Cellelag), og som ikke har fundet sin Anvendelse i Opbygningen af det nye Sideorgan 
eller Spirakelpladen. Jeg maa med det Samme fremheve, at det ikkun er hos en enkelt 
Dynastes-Larve i Hudskifte, at jeg har fundet den, og det tilmed ikke ved hver af de 
undersogte Spirakelplader. 
Den sterke Chitinisering og morke Farve, som er et gjennemgaaende Trek hos 
Dynastiderne, disse Kjæmpeformer blandt Scarabæerne, gjor sig ogsaa og ikke mindst 
gjeldende ved de udherdede Spirakelplader, hvilket ikke lidet vanskeliggjor Studiet og Op- 
fattelsen af disse Organer. Sees selve Larven med paafaldende Lys og ringe Forstorrelse, 
viser Spirakelpladen sig som en simpel, stærkt brun, noget indbuet Plade med det endnu 
mørkere, næsten sortagtige Stigme som en fremspringende glat Knop i Midten. Forst 
efter Udtagelse af Hudskelettet, ved stærk Forstorrelse, gjennemfaldende Lys og Bortfjernen 
af de bagved liggende Bjelker og Strebere træder Structuren ret frem. Paa Tab. I. Fig. 11 
har jeg fremstillet et Stykke af Spirakelpladen, seet fra uden med c. 450° Forstorrelse, 
Olieimmersion, og paa de 3 smaa vedfoiede Figurer, Fig. 12, har jeg tegnet 3 af Cellerne 
serskilt, omtrent med den dobbelte Forstorrelse og farvet dem saaledes, som de viste sig 
efter Paavirkning af Picrocarmin. Paa Hovedfiguren sees Rækker af aflange Felter, som 
representere Spirakelpladens ydre Lag af Kamre og ligge indleirede i den gule Inter- 
cellularmasse; de ere ganske klare i Midten, og den klare Plet omgives af en takket og 
ujevn Rand, som farves red af Picrocarmin. Sædvanligvis er Plettens Midtlinie ganske 
fint og tyndt farvet med en Rekke smaa rode Pletter, ligesom trukne paa en Snor. 
Undertiden ligger Rekken af de rode Pletter noget til den ene Side, eller der er Anlob 
til et Par Rekker. Gaaer man lidt dybere ned, treffer man bag de rede Pletter et lille, 
klart, rundt Legeme, omgivet af rode Smaaprikker; dette Legeme er vistnok Cellemassen, 
og at det er rundt, viser det ved, at det gjengiver Skyggebilledet af en Gjenstand, som 
