svarende til den Del af foregaaende Figur, hvor Spirakelplade og indre Ring stode sammen. 
Foroven treder Spirakelpladen, baaren af Bjælkerne og disses Forgreninger, tydeligt frem, 
men nedenfor den indre Ring, hvorfra Bjælkeværket er udsprunget, sees en dobbelt Række 
af Geller, Tapcellerne, hvis tykkere Del er farvet tydeligt rodt, med end stærkere farvet 
Kjerne, og med en mer eller mindre traadformigt udtrukket, ufarvet Proces eller Tap, deraf 
Navnet Tapcelle. Yderst til Venstre sees en Stump af det Cellelag, som paa de fore- 
gaaende Figurer, Fig. 3 og 4, er tegnet i sin Helhed og der betegnet med e. Fig.6 og 7 
fremstille Stykker af Tapcellelaget, men megel stærkt forstorrede, og den forste af dem 
gjengives med den Farve, som det fik af Picrocarminen. Paa samme Fig.6, hvor ogsaa 
Tapcellernes Tappe er langt mere forlængede end paa de Fig. 5 og 7 fremstillede Stykker 
af Cellelaget, betegner a. den af de sammenstodende Geller dannede Hinde, hvori Cellernes 
Grændser ere udviskede, medens Kjernerne med de mange smaa Kjernelegemer træde 
tydeligt frem. Tappene {b.) ere som sagt meget lange, og i deres noget fortykkede yderste 
Ende seer man et lille, klart Legeme (c.) indesluttet. Jeg antager at Tappene med inde- 
sluttede Legemer svare til de Nervetraade med lignende Legemer, som jeg paa tilsvarende 
Steder har fundet hos Dynastes-Larven, jfr. det Foregaaende p. 23 og Tab. I. Fig. 19. 
Dernæst seer man udfor Tappenes Ender en ganske fin, structurlos Hinde, Stottehinden, 
(d.), i hvilken Hinde der viser sig klare, runde Pletter eller Felter, svarende til Tappene. 
De runde Felter ere vel ganske klare og i ethvert Tilfælde endnu tyndere end den avrige 
tynde Hinde, men jeg har dog ikke troet, at de betegne Huller, men snarere Fordybninger 
eller Gruber i Hinden og tjenende til Befæstelse af Tappenes Ender. Fig. 7 gjengiver el 
andet Stykke af Tapcellelaget, men ufarvet og med kortere Tapceller; overst sees el 
lille Stykke (e.) af Inderringens almindelige Cellelag (Matrix?). Ogsaa Fig. 8 fremstiller et 
Stykke af Tapcellelaget, svarende til den overste Spids af samme Lag paa Fig. 5, men 
meget sterkt forstorret, c. 400 Gange. Ved a. betegnes et lille Stykke af Spirakelpladen 
og ved 6. et Stykke af Hudskelettets Matrix; medens c. er Tapcellelaget og d. Stottehinden 
for Tappenes Ender, jfr. Fig.6 og 7d. Her ere de enkelte Tapceller tydeligt markerede 
i hele deres Udstrekning, hvorimod jeg ikke har iagttaget de i Tappene paa de andre 
Figurer indesluttede Smaalegemer. Endeligt seer man ogsaa paa samme Billede i Vinklen 
mellem Hudens Matrix og Tapcellelaget nogle med e. betegnede, morke Smaalegemer, som 
jeg dog ikkun betragter som Concrementer eller Decidua. 
Jeg har ogsaa gjort lodrette Tversnit gjennem Stigmets Hals, Tab. I. Fig. 9 og 
10, af hvilke det forste fremstiller et saadant i sin Helhed, men med ringe Forstorrelse 
(55 Gange), det andet et mindre Parti heraf, meget stærkt forstørret (c. 400 Gange). Tap- 
cellerne her ere meget spredt stillede, og Tappene lange og tynde, men paa Fig. 10 sees 
tydeligt i et Par af Tappene det oftere omtalte lille, klare Legeme. Betydningen af Tap- 
cellelagene som Sandseorgan synes mig at vere tydelig, og Udseendet af dem forekommer 
