34 
temmelig stærk Forstorrelse (et Par Hundrede Gange eller saa), og der anbringes en Gjen- 
stand mellem den og Mikroskopets Speil, gjengive samme Gjenstand som Skyggebillede 
ligesaa mange Gange, som der er Facetter. Netop paa samme Maade vil en Spirakelplade 
med dens tilsyneladende Huller eller klare Felter, naar den sees indvendigt fra med sterk 
Forstorrelse, mangfoldiggjore Billedet af en Gjenstand. Var den lyse Plet et Hul, eller 
var der blot et Hul i den, vilde der intet Billede komme frem, eller det vilde vere brudt 
af Hullet. Der maa altsaa vere et rundt Legeme uden Hul for hvert Felt; men dette 
runde Legeme kan iovrigt vere enten de af mig saakaldte Luftkamres Yderveg (i Spirakel- 
pladens Yderside) eller Bagvæg (ind til Aandehulen) eller den i Kamrene liggende Celle- 
masse, som jeg alt har afbildet hos Dynastes-Larven, Tab. I. Fig. 9, og Oldenborrelarven, 
Tab. Hf. Fig. 12, og som jeg i det Folgende vil faae Leilighed til at fremstille hos Dorcus- 
Larven, Tab. Ill. Fig.4 og 6, hvor den fremtræder saa meget tydeligt, farvet af Picrocar- 
minen. Men at saadant protoplasmatisk(?) Stof skulde ligge aabent for Dagen (igjennem de 
supponerede Porer), derpaa kjender man, ialtfald blandt Insekterne, vel kun Exempler fra 
Kjertler, navnlig de eencellede; dog alle Kjertler ere jo med en Hinde lukkede indad 
Kroppen til, saa at der ikke engang skaffedes nogen direkte aaben Forbindelse mellem den 
atmospheriske Luft og Aandehulen tilveie paa den Maade, selv ved Hjælp af en saadan 
Theori om Luftkamrene som eencellede Kjertler, hvor aandrig den end kunde synes at 
vere. Ogsaa fra Udviklingshistorien, Ontogenesen, kan hentes Bevis, imod at Spirakel- 
pladen er eller ialtfald fra Begyndelsen har været gjennemboret. Som bekjendt begynder 
al Forvandling eller Stadieskiften dermed, at Hypodermis (Matrix) fjerner sig fra Cuticula 
og afgrændser sig med en ny, ganske fin, tynd Cuticula mod den gamle Cuticula, men 
Spirakelpladen i sit Anlæg er selv et Stykke af Hudens Hypodermis, og maa derfor ogsaa 
faae sin fine Cuticula til Afgrændsning, saa at der maa ialtfald i Begyndelsen have været 
en Cuticula over samme Plade. Den samme Indvending vilde iøvrigt gjælde, hvis Spirakel- 
pladen var fremkommet ved en Udskilning af Tracheesystemet. » 
De af mig fremstillede Dynastide- og Melolontha-Larver repræsentere tilstrækkeligt 
Hovedmassen af Scarabæerne, og jeg har derfor anseet det for overflødigt at underkaste 
Larver henhørende til Grupperne Cetonini, Rutelini og. Sericini en nærmere Undersøgelse, 
uagtet jeg dels har, dels let kunde skaffe mig Præparater af disse Larver. Langt vigtigere 
forekomme derimod Grupperne Copridini og Geotrypini mig her at være, navnlig med 
Hensyn til Bygningen af Stigmet; men her har der vist sig stor Vanskelighed i at skaffe 
tilstrækkeligt Materiale, naar da Undergruppen Aphodiini undtages. Af Hovedslægten Copris 
kjender jeg kun Stumper af en afskudt Larvehud, og af den bekjendle over det sydlige 
Europa og Afrika udbredte Slægt Ateuchus (Pillebillen) eier Museet foruden en Hob spæde 
Larver af Arten At. semipunctatus F.? kun Brudstykker af en afskudt Larvehud, fundet 
inde i Gjødningspillen af en ubestemt Art. Paa Tab. Il. Fig. 17 har jeg nu givet et Billede 
