39 
Dog det er langtfra stedse, at Cellemassen i Kamrene farves'), eller at der viser sig en 
saadan i dem, men ofte mangler den eller fylder ialtfald ikke Kamret, og der lades et tomt 
Rum tilbage, som ordinært i Larvens levende Live er fyldt med Luft. Tydeligst og rige- 
ligst fyldt med Luft har jeg fundet Luftkamrene hos en Larve, som jeg undersogte frisk i 
Glycerin, efterat have farvet den med Picrocarmin. Efterat have havt Præparatet liggende 
nogle Dage i Glycerin, fandt jeg endnu de allerfleste Kamre fulde af Luft. Paa Tab. IIL. 
Fig. 5 har jeg fremstillet fem Rækker af saadanne for det meste luftfyldte Kamre, i hvilke 
Luften, der er holdt mork, gjennem de for omtalte Aabninger henger sammen. Ogsaa 
paa Larver, som vare indsamlede og dræbte i Formalehyd (2 pCt.), og efter 4—5 Maaneders 
Forlob undersogtes i denne Vædske, fandtes alle eller næsten alle Kamre fyldte med Luft, 
dannende Perlerader. Naar en saaledes luftfyldt Spirakelplade, i Glycerin eller Formalehyd, 
saaes med paafaldende Lys, skinnede hele Perleraden som det pure Solv. Efterhaanden, 
medens jeg saae derpaa, svandt Luften bort, nu i eet Kammer nu i et andet, men Kamrene 
tomtes, uden at det med svag eller sterk Forstorrelse var muligt at see, hvor Luften blev 
af, og en sidste storre Del af Luften forsvandt altid pludseligt, ligesom forpuffede. Dog 
tog det flere Dage, inden alle Kamre vare tomte. Det var umuligt at tenke paa nogen 
Aabning eller Aabninger i Spirakelpladens Yderhinde, hvorigjennem Luften kunde vere 
svunden, hvis det overliggende Dækglas overhovedet kunde have tilladt en slig Und- 
slippen af Luft. 
Den her omtalte Luftfyldning af Spirakelpladens Kamre har jeg iovrigt ogsaa truffet 
hos andre Scarabelarver, om end sjeldent saa udpreget, saasom hos friske Larver af 
Oryctes nasicornis, Aphodius fimetarius og Sinodendron cylindricum, og jeg anseer den 
for at vere af hoieste Betydning for Tydningen af Sideorganets Virksomhed, idet jeg setter 
den i ligefrem Forbindelse med Respirationen. Men for bedre at forstaae dette maa jeg 
henvise til andre Larver, serligt Fluelarver og mellem disse atter til Bremselarverne og 
den bedst kjendte af disse Hestebremselarven, Gastrophilus equi, og give en kort Frem- 
stilling af dennes Spirakelplade. Det er af denne Larve, at den hollandske Anatom 
Schroeder van der Kolk har givet en Fremstilling i hans beromte og fortreffelige Afhandling, 
«Mémoire sur l'Anatomie et la Physiologie du Gastrus Equi» (Nieuwe Verh. d. eerste Kl. v. 
h. kon. nederl. Inst. Amsterdam, 11. D., 1845). Jeg maa altsaa nærmest henvise til 
Spirakelpladen, «lame branchiale», med dens tre dobbelte Rækker af Luftkamre paa hver 
Side af Pladen, saaledes som den fremstilles Pl. 1X. Fig. 1, til det stærkt forstørrede Parti 
af Pladen, PI. XII. Fig. 4, og navnlig til det bag Kamrene liggende «Traadlag» , «lacis de 
fibres très minces», Pl. XIII. Fig.6. Med Hensyn til «Traadlaget» maa jeg strax bemærke, 
1) Paa de af mig undersøgte Larver i Hudskifte farvedes Cellemassen i den gamle Spirakelplade i 
nogle Larver og lodes ufarvet i andre, medens det nye Sideorgan med dens Spirakelplade altid 
farvedes i sin Helhed. 
