a 
Stottende mig for de ægte Scarabæers Vedkommende paa Tapcellernes og for 
Lucaninis og Passalinis Vedkommende paa Nervegangliets Forekomst antager jeg de her 
omtalte Dannelser for at være Sandseorganer og nærmere bestemt for Ore, Hereorgan, og 
som Omstændigheder, der taler for at ansee dem netop herfor, skal i forste Række frem- 
hæves, 1) at der findes storre luftfyldte Rum, Aandehulen og Luftkamrene, hvoraf nogle 
jaltfald ere fulde af Luft; 2) at der (hos de »gte Scarabæer) findes Rekker af Ganglieceller 
(«Tapeellerne») med vel udprægede Kjerner, ordnede rækkevis, udtrukne i Tappe, der 
ialtfald tildels fore indesluttede Smaalegemer og ere befæstede til en Hinde; 3) at der 
(ligeledes hos de ægte Scarabæer) findes flade, kantede Krystaller (Otolither?) i Nerve- 
massens Endeparti; i anden og tredie Række, 4) at Organernes Plads delvis er den samme 
som hos Insekter, hvor man ikke tvivler om Orets Virkelighed (Acridium); endelig 5) at 
Scarabelarvernes serlige Lydorganer synes at kreve serlige Horeorganer. 
Jeg skal nu gaae over til nermere at betragte disse 5 Punkter, og skal med 
Hensyn til det første, Tilstedeværelsen af Luftrum, minde om, at sluttede Rum eller 
Luftrum ikke blot findes i Hvirveldyrenes Ore, men ogsaa hos mange Bloddyr og Krebs, 
og fremdeles hos de Insekter, om hvis Horeorganer der findes gammel og almindelig 
Samstemning (hos Acridiini, Locustini og Gryllini). Siebold har ogsaa strax i sin berømte 
Afhandling, «Ueber das Stimm- und Gehörorgan der Orthopteren» i Arch. f. Naturg., 
10. Jahrg., 1844, p. 52—81, hvor han beskrev Organet og tydede det som Ore, lagt Vægt 
paa Forekomsten af Luftgange og Luftrum og hentet Betegnelser som «Trommelfell» og 
«Labyrinth» eller» häutiges Labyrinth» fra Hvirveldyrenes Øre. Ordene «Tympanum» og 
«tympanale Organer» eller deres Oversettelser gaae derefter igjennem alle Sprogs zoologiske 
Skrifter, naar Insekters eller Greshoppers Ore omhandles. 
Det andet Punkt er Tapcellerne og deres Ordning i Rækker og deres Forbindelse 
med den trevlede Nervemasse. Formen af Cellerne og disses Ordning minder om vigtige 
Partier af Horeorganet i Locustinernes Ore, saaledes som det fremstilles i den nyeste, 
meget udforlige og om Accuratesse vidnende Undersogelse af Adelung, «Beiträge zur 
Kenntniss des tibialen Gehörapparates der Locustiden», Inaug. Diss. 1892, optaget i Zeitschr. 
f. wiss. Zool., B. LIV. Jeg skal blot henvise til hans Fig.5, 8 og 9 med Gangliecellernes 
(@.Z. og G. Z."") Form og Ordning her. Ogsaa Forekomsten af Smaalegemerne i Tap- 
cellernes Tappe (Melolontha) eller i Nervetraadenes distale Ender (Dynastes) forekomme 
mig at svare til de af Siebold som «Ohrstifte» eller blot «Stifte» benævnte og af ham op- 
dagede Legemer. 
Som tredie Punkt maa Forekomsten af Krystaller i Organets inderste Del omtales. 
Saadanne Krystaller ere af mig fundne saavel hos Dynastes- som hos Oryctes- og 
Melolontha-Larven, men Sporgsmaalet bliver, om de af mig fundne Legemer ere mere end 
Tilfældigheder, mere end Prover af de fra al histologisk Undersogelse saa vel kjendte 
