124 22 
voxer. Tages der Hensyn til, at Værdierne for (”, — T,) i den foregaaende Oversigt ere 
ganske urigtige for ¢ = 0 og ¢ = 25 og vistnok mindre paalidelige for ¢ — 50, samt 
til, hvad der her er bemerket om Antallet af betydende Ciffre i denne Oversigts Angivelser 
for (F — T), saa maa begge Oversigter siges at vise — bortset fra Temperaturerne indtil 
50° —- en Overensstemmelse saa god, som den kunde ventes, mellem Angivelserne for 
(F, — T,) og (F — T) ved Temperaturer, der ere lavere end 150°; men fra denne Tem- 
peratur og opefter bliver (F— 7) > (F, — T,), og Forskjellen mellem dem stigende med 
Temperaturen, saa godt som udelukkende en Folge af, at L ved disse Temperaturer er 
(og bør vere) < L,. 
X. 
Kontinuerlige Isothermer. 
Naar ¢ er <t., er (Fig. 3) — 
som under IV og V bemerket — 
den Del af BP'EP'C af Isothermen 
ABCD, som forbinder de Stykker 
AB og CD af Isothermen, der hore 
til henholdsvis Vædske- og Damp- 
formen, en ret Linie, der parallelt 
med Abscisseaxen Ov, i Afstanden 
p =f fra denne, gjennemskjerer 
det af den ydre og indre Fordamp- 
ningskurve B,BB.CC, og Abscisse- 
axen indesluttede Areal. 
James Thomson er den forste, 
der i 1871 har fremsat den Forme- 
ning, at den retlinede Del af Iso- 
thermen maatte kunne tænkes erstattet 
af Kurven BP,EP,C, der konti- 
nuerligt forbinder de uendelige Dele 
AB og CD af Isothermen. Da ved 
Fig. 3. de lavere Temperaturer f kan blive 
meget lille, medens Tangenten i B 
til Isothermen AB danner en Vinkel med den negative Retning vO af Abscisseaxen, som 
kun er lidet mindre end 90°, vil det let ses, at den kontinuerlige Isotherme BP, EP,C 
ved saadanne Temperaturer nodvendigvis maa skere Abscisseaxen, hvorved der fremkommer 
