29 131 
7 
a Kee A Må 85 É 
men (Sir) er ar oe 321], saa at Isothermen (16) vil skære Abscisseaxen, 
27 
naar ter < y le. 
Hvis virkelig (16) var rigtig — hvad den altsaa ikke er —, vilde man i den have 
n 
et Middel til at bestemme de hidtil ubekjendte Funktioner f og L, eller f og T; thi (17) 
i Forbindelse med den af Betingelsen (d) i XI udledte Relation. 
hvori /g er den naturlige Logarithme, vilde give 4 Ligninger, hvorved, idet Fer = K#:f, 
ikke blot © og m, men ogsaa T og f, eller L og f vilde vere bestemte som Funktioner 
af # eller ¢ og de foran bestemte Konstanter « og w. De herved bestemte Funktioner 7’, 
f (og F) maatte desuden vere af den Beskaffenhed, at de reducerede de 4 fornævnte Lig- 
ninger til 2, indeholdende 7, m, € og Konstanterne « og w, da i modsat Fald de 4 af 
disse à Størrelser vilde kunne udtrykkes ved én af dem, f.Ex. a. V. d. Waal har iøvrigt 
ikke ved Dannelsen af sin Tilstandsligning taget Hensyn til, at den største reelle Rod s i 
gi (v) = 1 skal vere = T-ti. 
Lignende Bemerkninger kunde gjores ved den af Clausius opstillede Tilstandsligning 
ee; AED, 
v—w (v + a)? 
I 
hvori ligeledes w, A, B, n og a skulde vere konstante. 
XIII. 
Tilstandsligningens almindelige Form. 
I Henhold til, hvad der i XI er anført om Nodvendigheden af, at der i Funktionen 
g:(v) i den supponerede Tilstandsligning (15): 
p 
f = pt (0) 
indgaaer en ufuldstendigt bestemt Funktion, ville vi give Tilstandsligningen Formen: 
p 
= g(r) dw) = V(d,(w)) + Pile), METAN DELEN SL ANNE (18) 
Th, (9) \ 
hvori d(v) er en fuldstændigt bestemt Funktion af ¢ og v, di(v) = (se) 
og ¥(¢.(v)) en Funktion af ¢;(v), om hvilken man kun ved, at den maa opfylde visse Be- 
tingelser, der afhænge af Formen af ¢;(v). 
du(v) ville vi bestemme saaledes, at den for £<t. opfylder de i XI for g(v) anførte 
