142 40 
af {FT}, saa maa denne Værdi indføres i det det af de 2 foranstaaende Udtryk for X 
i Stedet for (#— 7). Herved faas til Bestemmelsen af Y Ligningen 
[Re ae Pe Ur ENS = N ei Her 7 ae 
men heri vil  (F— T—{F—T}): FT, naar ikkun de benyttede Verdier af F og T ere 
nogenlunde nøjagtige, vere en overordentlig lille Størrelse (ved ¢ — ¢, ubestemt), saa at 
Ligningerne (26) for ¢ < ¢ antage Formen: 
Y+i = S4VS(S+7); S = 
hr T)— il 
F 
Bi zZ 
X = —ıY +? — 
ae tet ate EY CEE ER: (26) 
m = £F—T}—2(Y +5 
s — T+i 
Af disse Formler erholdes da — ved Hjælp af de i IX, XIII og XIV (dette Afsnit) 
anførte Verdier af F, Ti og {F—T} — for Vandet: 
t log X 32 m | t log X Ya m 
0 74234 10,26 105,6 | 125 4,4298 4,957 24,16 
25 6,6102 8,697 75,61 | 150 4,0446 4,351 18,64 
50 5,9340 7,480 55,56 | 175 3,6972 3,809 14.40 
500 5,3598. 6,489 41,58 | 200 3,3853 3,349 11,24 
100  4,8642 5,661 31,51 | 365 1,979 1,812 3,625 — m, 
Det ses heraf blandt Andet, at, naar (4—t) ikke er en meget lille positiv Størrelse, 
vil m ligge meget nærmere ved 7 end ved s = T+i, saa at Forholdet (m —i):(s— m) 
bliver meget lille og desto mindre, jo mindre ? er; men heraf følger da atter — i Henhold 
til Betingelsen (d) i XI —, at samtidigt Forholdet ((—p’):(p”—f), hvori p’ er Minimum 
og p” Maximum af f, maa vere meget stort. Værdierne af Y vise, at denne Størrelse, 
der kun er en Brokdel af m, ved voxende Verdier af v snart taber sin Betydning. 
Beregning for f > & af ¢ = Funktionerne X og Y i ¢(v) saavelsom 
af de til p =f svarende Rumfang, { reelt og 2 imaginære: 
Naar Temperaturen overstiger den kritiske Temperatur ¢,, maa Fordampningsvarmen 
L 
, som vi have givet Formen: L = (a,+ 4, t+a,t?+ ...) Y1—t:t, blive imaginær af 
Be. d 
Formen: L — A-V—1, hvori Aer en reel Funktion af ¢, og sætter man nu Tad: 7) 
= 2V, saa faaes ligeledes, ifølge (7), 
T= 2V.y=t 
