148 46 
i 2 = i dw), samt ved vw og v”, der ere v-Rodderne i ed 
= ¢/(v) = 0, og svare henholdsvis til Minimum y’ og Maximum y” af det ideale Tryk y 
og henholdsvis ere mindre og storre end m. — De imellem de 2 Kurver liggende 4 Arealer 
med endelige Dimensioner ere to og to ligestore med modsatte Tegn, nemlig 
or am vr 5 
pn En = Ar ) dv og on dv — Hrn dv, 
hvori (p—y) er bestemt ved (30) og vesentligen vil komme til at afhænge af den for vo>w 
altid positivt reelle Verdi af //(¢,(v)); men, hvorledes denne end er beskaffen, kan det anses 
for sikkert, at Verdierne af de 5 endelige numeriske Maxima (det sidste og mindste ved 
v>s) af (p— y) ville aftage stærkt ved voxende Verdier af v; ved v>s er (p—y)<0. 
Minimum af p vil i numerisk Henseende vere desto storre, jo mindre ¢ er, eller 
aftage, naar ¢ voxer, indtil det ved en vis Verdi af ¢ bliver — 0, hvorved Isothermen 
kommer til at røre Abscisseaxen. Da man ikke kjender //, kan denne Verdi af ¢ ikke i 
Almindelighed bestemmes; men, naar den ideale Isotherme skjærer Abscisse- 
axen, vil denne ogsaa skjæres af den sande Isotherme. 
Dette finder Sted, naar Rodderne for v i | 
he) | 
ere reelle; men ifolge (29), ere Ligningens Redder 
1 /2 AVE) X 
pire en a a lee estas ty 
v (7 )= a iY) 
saa at den ideale Isotherme vil skjære, rore eller ikke skjære Abscisse- 
axen, eftersom 
2 X 
Venstre Side heraf skal under alle Omstændigheder vere <0 for ¢ = &; man 
faar ogsaa af (25) for ¢ = &: 
Be ee ae 
me oes ga le 
eller — i Folge (14) — for Vandet (i = & = 365) 
x. 
Ligeledes faas for Vandet (se Tableauerne for Fi IX og for X og Y i XIV 
saavelsom de senere (i XVI) beregnede Verdier af disse Storrelser) 
LE eas lai By 
