47 149 
X 
na = + 4,00 for t — 200, 
= -+ 1,44 for ¢ = 250, 
saa at den Verdi af ¢, som gjør (7 — ir) = 0, og ved hvilken den ideale Isotherme 
rører Abseisseaxen, sandsynligvis ved Vand vil falde omtrent midt imellem 250 og & = 365. 
Ved en Verdi af ¢, der ligger endnu noget nærmere ved 4, rører den sande Isotherme 
3 où D 7 
Abscisseaxen; ved større Værdier af £, ligger Isothermen overalt over Abscisseaxen. 
Naar ¢ er = t., falde de à Skjæringspunkter mellem den ideale og den sande 
lotherme sammen i eet, der bliver et Rorings- og Vendepunkt og har Abscissen m — v, 
og Ordinaten y = f.. 
Da Il altid er >0, og da, naar ver>s = T'+i ved t<t,, eller >v. ved é = ¢,, eller 
>myedt>t., dr (v) er<0, vilved saadanne Verdier af v Faktoren P = Io)» (—¢(r)) 
Pl 
vere > 0, saa at(p—y) vil have samme Fortegn (+eller—) som F.P = (iv) —1+ a, 
idet 1>a>0. 
Da gu(cœ) er — 0, maa, saaledes som det sees af Fig. 5, ved v = o det ideale 
Tryk y vere større end det sande p, eller (p— y) vere <0; men, da p skal vere +» 
for v = w, hvortil, idet ¢’(w) er negativ, svarer fP = +o, maa man derimod 
altid have 
ACTE EPA ey Ae a ee Bn nie (32) 
Saalenge ¢ er <tc, ere Rødderne 7, m ogs,ellr. = à = m. = 8 i du(v) = 1 
altid >a, altsaa d(w) > 1, hvorved Betingelsen (32) er opfyldt. Dette vil ligeledes vere 
Tilfældet naar ¢ er >4, men <?’, ved hvilken Verdi af ¢, den reelle Rod, m af v i dw) 
= 1 er = a, idet m for t<t er >a, altsaa dı(w) > Ar (mm) = 1. 
Er é = @’, bliver m = o’, og g¢u(w’) = 1, hvorved Betingelsen kun kan opfyldes, 
€ É aa 
naar a ved ¢ = # er >0 og har en positiv Verdi (=a! der ikke kan vere uendelig lille. 
Betegner man nemlig den Verdi af v, som ved ¢ = ? giver Skjæring mellem den ideale 
og den sande Isotherme, eller som tilfredsstiller Ligningen ¢,(v) — 1 La = 0, ved(w’+ Av), 
saa er det klart, at dv vel kan vere en meget lille positiv Størrelse, men ikke uendeligt 
lille, eller — 0, hvilket altsaa heller ikke kan vere Tilfældet med den tilsvarende Verdi 
af a, som bliver a:(1+ a) = 1—d¢y(w’+- dv) = — f'n (v’)- dv +... hvori ¢’v(o’) vel er en 
meget lille, men ikke uendeligt lille negativ Storrelse. 
Er endelig ¢>?, saa er m<w, ¢i(w) <1, aftagende med voxende Verdier af ¢ 
og bliver = 0 ved ¢ = » (se Slutningen af Afsnit XIV). Betingelsen (32) vil da vere 
opfyldt ved Verdier af a, der, mere eller mindre pludseligt, voxe fra «:(1--a) til 1, naar 
t voxer fra # til ©. Faktoren (1 —i(v)—a) i (30) er altsaa = 0 for é — o, idet 
di (v) er = 0. 
