61 163 
4 5 : 7 pP D ay AR 
ninger af v fremgik, at Z(v):¢i(v) = - —1 — ——I antager en aldeles forsvindende 
fd (v) y 
lille Værdi (2-10~°), naar enten s eller v er >1655,6, og Temperaturen hvilkensom- 
helst; men det var jo muligt, at Forholdet (p—y):y kunde voxe stærkt, naar s blev mindre, 
omendskjondt hermed jo maatte folge, at ¢ blev storre, hvilket for den samme Verdi af 
» medforer, at Forholdet bliver mindre. Dette opklares bedst ved at gaa til en Verdi af 
3 ds Ru ED. i ds 
t, ved hvilken — He et Maximum, det vil sige til  — t., som giver — = = ©. 
AR ( 
Jeg har derfor for ¢ — t. — 365 ved Vandet beregnet nedenstaaende Verdier af 
y, (b—Y), p 08 (p—y):y- 
Sammenhorende Verdier af Rumfanget v, det ideale Tryk y og det 
sande Tryk p ved den kritiske Temperatur {= 365 for Vandet: 
v y = fi (vr) p—y = f- Zr) p (p—y):y = Ziv): div) 
o = 0,8699 870,2 +o D © 
I 659,7 + 78560 79220 OI 
ve = 3,625 200,5 0 200,5 0 
7 186,2 — 0,8341 185,4 — 0,004478 
10 163,2 — 1,717 161,5 — 0,01052 
20 108,0 — 0,9546 107,0 — 0,008837 
50 51,46 — 0,08017 51,38 — 0,001558 
100 27,34 — 0,007044 27,33 — 0,0002575 
Det fremgaar heraf, at Forholdet — (p—y):y virkeligen vil kunne voxe meget stærkt, 
naar s aftager fra 1655 til & — 3,625; men Maximum, der, naar ter = t. = 365, haves 
ia og kan derfor, forsaavidt det enten 
er lig med eller kun lidet mindre end det absolute Maximum af Forholdet (y—~p):y, ikke 
omtrent ved v = 10, er dog kun lidet større end 
siges at rokke ved det foran opstillede Theorem, og der kan neppe vere Tvivl om, at 
denne Betingelse virkeligen er til Stede; thi, naar Temperaturen voxer fra ¢, til ©, under- 
gaar Værdien p af © i: du(o) —1+a — 0 kun en meget ringe Forandring, nemlig fra 
ve = 3,625 ved t = & til = 0,87 ved ¢ = o. Temperaturen vil derfor faa en stadig 
stigende Indflydelse paa Formindskelsen af Forholdet (y—p):y, der jo ved ¢ — © bliver 
— 0. — Jeg mener altsaa at kunne fastholde Rigtigheden af det fornævnte Theorem, 
hvorefter man ved Dampformen, naar Nojagtighedsfordringen ikke er meget stor, altid 
kun behøver at tage Hensyn til «det ideale Tryk» : 
y= fd) == KJ — fX:(Y+ ”)?. 
Skal Nøjagtighedsfordringen være større, skal f. Ex. (y—p):y vere < 0,001, saa 
synes dette at maatte kunne for alle Temperaturer opnaaes ved v>F+20-(Y + w); 
