200 98 
lede i Spidsen af Grenene og stejlt opadrettede. Grenene ere tæt haarede. — Bladet er ret 
tykt, kjødfuldt, uden Ribber (se Tværsnit Fig. 15,1). Isolateralitet meget udpræget; 
der er 3—4 lidt uordentlige Palissadelag paa hver Side, med temmelig løst stillede 
Geller, som- ere lidt skraat opadrettede, især paa den udad mod Lyset vendte Underside 
(Fig. 15, 2, hvor 7 betegner Undersiden); de yderste Palissadeceller ere lidt kortere og lysere 
end de to følgende og brunfarvede af Garvesyre; i det Hele tage Celferne til i Længde, 
jo nærmere de ligge ved Bladets Midte. Mellem de yderste Lags Celler findes mange 
Ringkanaler (Fig. 4). Midt i Bladet, mellem Nerverne og navnlig i en Ring om disse 
Fig. 15. Swriana maritima. 
2, à betegner Undersiden, s Oversiden af Bladet. sl i 5 og 6 er forslimet Indervæg i Hudens Geller. 
er der kortere Geller, men der er Gronkorn i alle Celler og intet Vandvæv; en egentlig 
Nerveskede findes ikke. Huden sees Fig.15,7; den er ens paa begge Sider; Spalte- 
aabningerne ere orienterede i alle Retninger; de have flere Biceller (se 7 og 5). Naar de 
sidste undtages, have nesten alle de andre Overhudceller forslimet Inderveg (se 3, 5, 6); 
disse forslimede Celler ere hojere end de andre. Yderveggene ere sterkt kutiniserede. 
Haar findes paa begge Sider; de ere dels Dekhaar, dels Kirtelhaar; de forste ere encellede; 
egentlig krumme Udposninger af Hudceller med en tyk Veg; de sidste have en tocellet 
Stilk og staa ofte ved en tynd Veg eller endog en vid Pore i Forbindelse med den bærende 
Hudcelle (se 6, 4). 
36. Beta vulgaris L. (Vilde Exemplarer, som jeg fandt paa stenet Sandstrand 
ved Saltbek Vig Aug. 1896). Bladene ere tykke (1,2—0,9 Mm.) og saftrige, mørkt grønne. 
De ere isolaterale og ret lakunose. Paa begge Sider er der Palissadevæv med 4—5 
Celler i Rad, aabenbart fremgaaede ved Deling af en enkelt oprindelig Celle; de yderste 
