202 30 
38. Cakile maritima 1. Anatomien er omtalt af Giltay (Le. S. 26), War- 
ming (II, S. 157, Fig. 10). Brick (l.c. S. 135), Joh. Erikson (lc. S. 55); senere har jeg 
undersagt andre Exemplarer, ogsaa fra Sandhamn. Den ligner den vestindiske C. @qualis 
i det Hele og Store. De vigtigste Atvigelser synes vere, at Mesofyllet er meget losere i 
Bygning, endog overordentlig lost, at Hudeellerne ere mere tyndveggede, og de forslimede 
Indervegge har jeg ikke seet. Efter disse anatomiske Afvigelser foruden andre synes den 
at være en vel adskilt Art. Undersidens Hudceller have lidt mere bølgede Vege . Ske- 
derne om Nerverne ere klare, men fore dog lidt Bladgront. Mange Sferiter fandtes paa 
Spritmateriale udskilte i Hud og Bladkjod. 
Exemplarer fra Klitter ved Cadiz have paa hver Side en 5—6 Lag Geller, af hvilke 
de inderste næsten ere kvadratisk-afrundede, de ydre lidt mere, men dog kun svagt, 
palissadeformede. Gronvævet er overordentlig lost. 
39. Crambe maritima L. (Heinricher ].c. S.530 og Tab. 28, Fig.4; War- 
ming II, S$. 158). — Materiale fra Danmark og Sandhamn. — De (0,6—0,7 Mm.) tykke, stive, 
blaaduggede Blade ere isolaterale i Hud og Mesofyl. Til det hos Warming |. c. anførte 
fojes her: Huden er ens paa begge Sider; ogsaa dens Indervegge ere ret tykke, i Over- 
siden undertiden lige saa tykke som Ydderveggene. Cellerne ere polygonale; Spalteaab- 
ningerne stillede i alle Retninger og kun lidet nedsænkede; der er vel nermest Biceller. 
Palissadevævet er paa hver Side ens eller næsten ens, i det Hele meget lost, dannet 
af afrundet-cylindriske Celler omtrent i 3 Lag, som i det Hele tage til i Storrelse, jo 
nærmere de ligge Midten. Cellerne kunne vere meget klare, idet der knap er Klorofyl- 
korn at se. Der kan vere et gront Mellemlag med c. 4 Lag isodiametriske, lidt poly- 
gonale Geller (Kattegatkysten 0. a.), men dette kan ogsaa omtrent mangle (Sandhamn, samt 
Heinrichers Figur). Cellerne, der slutte sig op til Nerverne, ere ikke mere klare end de 
t 
andre Mesofylceller, men danne dog i Heinrichers Figur en mere typisk «Strangscheide». 
40. Heliotropium Curassavicum L. — Fra udtorret Lagune paa St. Croix og 
fra Sandstrand paa Barbados. — En lille, opret Busk. Bladene ere aflange til liniedannede, 
lidt spateldannede, helrandede, butte, ret tykke, saa at de brække ved Bøjning. Barbados- 
Plantens vare meget tykkere end St. Groixplantens. Undersiden kan have en lav og bred 
Midtribbe. Tsolateraliteten viser sig baade i Hud og Bladkjod. Huden er ens paa begge 
Sider; Yderveggene ret tykke; Sidevæggene rette eller svagt bølgede. Spalteaabningerne 
ordnede i alle Retninger, næsten i Yderfladens Niveau eller lidt indsenkede, men Aande- 
hulen er en Del snevrere end selve Spalteaabningsapparatet. Ingen Biceller. Bladgrent- 
korn findes paa Indersiden af Hudcellerne paa begge Sider. Cystolither af den typiske 
Form findes: kuglerunde, i en tynd Stilk fra Yderveggene hengende Legemer; der er flest 
paa Undersiden. Bladkjodet er differentieret i Palissadevæv, der gaar helt rundt, og et 
Mellemlag af ringe Tykkelse, dannet af rundagtige, bladgrontholdige Celler. Palissade- 
