43 215 
de ydre Celler i Rækkerne ere kortere end de indre eller der dannes endog under Huden 
et Lag af korte, paa Tversnit isodiametriske Geller; jeg fandt Palissadecellerne højere og 
mere regelmæssige end tegnet hos Areschoug. De ligge ret lost. Hele det indre Blad- 
kjed er klorofylfattigt eller farveløst (A. siger, at det «saknar klorofyl») og har mærkværdig 
store Intercellularrum. De periferiske Nerver vende Leptomet udad og legge det op til 
Gronvevet, Hadromet indad og tildels op til Vandvevet. Om Nerverne ligge klare Geller, 
som ikke danne nogen udpreget Skede; de centrale, storre Nerver have Styrkeskeder som 
tegnet af Areschoug. Stivelseskede mangler. 
Nær til Sesuvium slutter sig efter Volkens Gymnocarpus deander Forsk. (Fig. 8 
Tab. 10), en Orkenbusk med trinde, tykke Blade, og et salt Vandvæv i Midten, omgivet af 
c. 3 Lag Palissader; men den afviger deri, at der, foruden Midtnerven, findes svage Side- 
nerver paa Grænsen af Vandvæv og Gronvæv; de have store Trakeidereservoirer i Enderne 
og stode op til Gronvevet med deres Ved, saavidt ses kan af Figuren. En Stivelseskede 
er ikke uddannet saaledes som i folgende Typer. — Fremdeles: Reaumuria hirtella Jaub. 
et Sp.; Volkens S. 106, Tab. 5, Fig. 1. Nerverne naa ud til Gronvevet hos Mesembrian- 
themum Forskalii Hochst. efter Volkens Tab. 13, Fig. 1, men ikke ud til det hos M. nodi- 
florum (Tab. 13, Fig. 3), hvis Tegningerne forresten ere korrekte. 
K. Ligner ganske Typen I, men medens de i den omtalte Assimilationsorganer 
ere Lovblade, ere de i det folgende nævnte «bladløse» Stængler (Salicornia-Typen). — 
Til Salicornia (Nr. 67) kan bedst sluttes Ephedra og Tamarix, om de end ere meget 
mindre sukulente. 
67. Salicornia herbacea L. og ambigua Michx. — S. herbacea’s Anatomi 
er ofte bleven behandlet, navnlig af Duval Jouve (Bull. Soc. bot. de France 15, 1868, 
p. 132 og p.165), De Bary (Anatomie p.607), Brick (p. 142), Hultberg (Lunds Univers. Ärs- 
skrift, 18), Dangeard (Bull. Soc. bot. de France, 35, 1888, p. 157), Vandenberghe (Dodonæa, 
1590), Warming (I, S. 213). — 5. ambigua er en buskagtig Plante med tildels nedliggende, 
ved Bladfæstene rodslaaende Grene, fra hvilke talrige mindre, lodretstillede udgaa. Den er 
indsamlet af H. Lassen, F. Borgesen og O. Paulsen ved Laguner paa St. Croix, desuden 
paa Bermudas Oerne (F. Borgesen). Grenenes yngre Dele ere gronne, saftige og tykke, 
de ældre indskrumpede, tynde, saa at Bladene staa ud som Kraver om dem, og brunlige. 
Den afviger i Bygning kun lidet fra S. herbacea. I det store Vandvæv, der ikke har 
Intercellularer, og i hvilket Centraleylinderen ligger, findes der hos begge et rigt Nervenet, 
der udgaaer fra Internodiets ovre Del; Nerverne ere smalle og have Veddet indadvendt. 
Egne Skeder om dem findes der slet ikke. Gronvævet er dannet af 1—2 Lag Palissade- 
celler, som ere skarpt afgrænsede over for Vandvævet, og som vel hist og her ere i Be- 
roring med Nerverne, men disse synes dog ikke at legge sig saa noje op til dem som 
der, hvor der er en Stivelseskede. Der findes aflange Trakeider med tætte, skruesnoede 
Fortykkelser baade i de smaa Blades og i Internodiernes Gronvæv, og de ere som ellers 
28" 
