216 dåd 
uafhængige af Nerverne («cellules aériféres», Duval Jouve; «cellules alongées à parois spi- 
ralées», Dangeard; «réservoirs vasiformes», Vesque; «Speichertracheiden», Heinricher). 
Hudens Ydervegge ere ikke særlig tykke; Spalteaabningerne ligge ogsaa her paa tværs af 
Axens Længderetning og ere ikke indsænkede, saaledes som hos 8. fruticosa og australis 
(efter Hultberg S. 40). 
68. Ephedra distachya L. — (De Bary, Anatomie S.81, 542; Schube, Anat. 
blattlos. Pflanzen, S. 14). — Fra Strand ved Montpellier («dans les sables et sur les coteaux 
maritimes»). — Dens Skud ere trinde, svagt ribbede; et Hudlag med ens Cellehojde gaaer 
helt rundt; ud for de underliggende Baststrænge springer den frem med tykke, kutiniserede, 
solide Vorter. Spalteaabningerne ere dybt nedsænkede, saa at deres Inderside er i Flugt 
med Hudens Inderside, og snævre Aabninger fore udefra gjennem Huden ned til dem. 
I Barken ligge 6—7 Lag af Celler, der paa radiale Lengdesnit vise en meget regelmæssig 
Ordning, og lig Palissadeceller ere strakte i radiær Retning. — Samme Bygning maa 
ifølge Volkens (S. 151) den ægyptiske Æphedra alata Dene. og E. Alte C. A. Mey. have. 
69. Tamarix gallica L. — Vesque I, p. 137, pl. 8, fig. 1—2. — Ved Palavas 
var der Jange Rekker af denne stedsegronne Busk («lieux humides surtout dans les plaines 
voisines de la mer et aux bords des étangs et des marais salés», Loret et Barrandon). — 
De tynde Skud have meget smaa, opadrettede Blade. Disse ere nærmest isolaterale i den 
frie Del af Bladet, men længere nede dorsiventrale. Der er et Lag Hudceller med ned- 
sænkede Kirtelhaar (se Volkens, I). Spalteaabninger findes kun paa Oversiden (Indersiden) 
af Bladene; de ere sænkede ned, saa at Indersiden er i Flugt med Hudens Inderside, og 
de ere transversalt stillede. Under Huden er der et enkelt Lag af typiske Palissadeceller, og 
det Indre er fyldt af et lost, grønt Svampvæv. Nerverne have Bastbelegning paa Leptom- 
siden. Stænglen har samme Bygning. Palissadecellerne synes lidt skraat opad rettede. 
Tamarix mannifera (Ehrb.) Bunge. Volkens afbilder et Tværsnit gjennem Stænglen 
med et Blad, Tab.5, Fig. 8. Bladet ligner i det Hele det af 7. gallica; der tegnes dog 
påa sine Steder 2 Lag Palissader, og mellem Palissadevævet og Svampvævet ligger der 
Grupper af «Reservoir-trakeider». Stammen har samme Bygning; der er intet Svampvæv 
indenfor Palissaderne, men et tyndvægget Vandvæv. Ogsaa den af Vesque allerede tidligere 
omtalte 7. articulata har han undersøgt. 
L. Bladene ere isolaterale; have et mægtigt Vandvæv omgivet af et Grønvæv, der 
yderst bestaaer af eet højt Lag Palissadeceller og indenfor dette af en Stivelseskede. Fra 
Nerverne i Midten udgaa fine Strænge, der danne et Netværk paa Stivelseskedens Inder- 
side, tæt op til denne, og som vende Hadromet udad (Sa/sola-Typen). 
70. Salsola Kali L. Er afbildet og omtalt af Areschoug (I, S. 117, Tab. 9), 
Giltay (Le. S. 25), Brick, Heinricher (S. 543, Tab. 31, Fig. 5 — et skemalisk Billede; han 
afbilder vel Stivelseskeden, men omtaler den ikke) og Warming (ll, S. 157). Jeg har senere 
