999 
292 60 
paa Oversiden, medens Gronvævet med de talrige Nerver er henlagt til Undersiden (5 i 
Fig. 30). Huden paa Oversiden er et enkelt Lag Celler med bølgede Vægge og har ingen 
Spalteaabninger (se 1, Fig. 30). Under den følger Vandvævet, hvis Celler ere tynd- 
veggede, ganske klare og uden Intercellularer (aq i 1, 2 og 8). Nerverne have en 
tydelig Stivelseskede, hvis Geller ere kort prismatiske, idet de ere forlængede lidet i 
Nervens Retning (sammenlign v i 2 og 3); paa Barbados-Materialet farvedes de i Mengde 
ophobede Korn kun svagt ved'Jod. Paa de stærke Nerver er dennes Skedes Geller mindre, 
og Skeden afbrydes af de store Kar (se 2). Uden om Stivelseskeden folger en Styrkeskede 
af tykvæggede Celler med noget skraat stillede Ender og runde Porer (se 4 og mi 2, 
Fig. 30). Uden om Styrkeskeden folge Kranspalissadeceller med Intercellularer som 
tegnet i 2, Fig. 30, og Resten af Gronvevet, mellem Nerverne, dannes af lignende, men, 
korte (kun om Aandehulerne langstrakte) Geller. I Gronvevet findes indstroet enkelte større, 
sronkornfrie (Vandvæv-) Geller (a i 2, 3), eller Rækker af saadanne sees paa Tversnit at 
naa fra Vandvævet indtil Undersidens Hud. Huden paa Undersiden har polygonale eller 
svagt bølgede Celler ordnede i Rækker, og talrige i Rækker ordnede Spalteaabninger (se 
2, 6 og 7). Under Undersidens Hudlag ligge Strænge af Styrkevæv, og ud for dem er der 
de for Cyperaceerne karakteristiske Kegleceller i Huden (se nederst i 2 ved b og ci. 
87. Galilea mucronata Parlat. — Se Duval-Jouve, II, Tab. 21, Fig. 7 og 9, 
og Tab. 22, Fig. 11, 11. — Montpellier, i Klitter («sables de la plage» efter Loret et Bar- 
randons Flore). — Slutter sig nøje til Remirea, ogsaa deri, at den har underjordiske 
Vandreskud. Bladet er næsten trindt med en lav Rende paa Oversiden; Nerverne og 
Grønvævet ligger paa Undersiden under og tildels omsluttende et stort centralt Vandvæv; 
der er tre Skeder om dem: inderst en typisk Stivelseskede, uden om den en Styrkevæv- 
skede og udenom denne et Lag Kranspalissader. Forøvrigt er der faa Grønvævceller, 
hvilke nærmest ere Armparenkymceller. Brune Garvesyreceller findes paa Indersiden af 
Gronvævet. 
Ifølge Rikli (l. c.) findes «eine innere Parenchymscheide, eine einfache chlorophyll- 
haltige Zellschicht innerhalb der Schutsscheide der Gefässbündel» i Forbindelse med Krans- 
palissader hos en Mengde Cyperaceer, omtrent Halvdelen af alle Scirpoideer, det vil 
sige en 400 Arter, hvilke derfor efter hans Mening ber danne en egen Underfamilie, 
Chlorocyperaceæ, der formentlig ogsaa fylogenetisk er en Enhed. Af de i det Foregaaende 
nævnte to Arter hører den ene, Remirea, ikke til Scirpoideerne, men til Caricoideæ, men 
Galilea til Scirpoideerne, regnes jo endog ofte til selve. Slægten Scirpus. Rikli regner 
den S. 524 til de «typiske Carices». 
Duval-Jouve er ogsaa her den forste, der har været opmerksom paa Gronvæv- 
cellernes kransformede Ordning, han afbilder mange Exemplarer (II, Pl. 21, 22), navnlig 
paa Bygningen af Cyperus-Blade; men hans Figurer ere for smaa, og han synes merk- 
