234 62 
sig fra Huden gjennem hele Palissadevwvet ned til Svampvevet, og disse Geller, der maa 
kaldes Vandvævsceller (p°), ere meget videre end de egentlige Palissadeceller (p! i 5). De 
synes udadtil ofte at slutte sig konvergerende sammen hen mod Haarene (se 1). De gronne 
Geller vise sig derfor i Grupper under Spalteaabningsgrupperne, de klare ligeledes i Grupper 
indenfor Haarene. Svampvævet er dannet af c. 5 Lag polygonale Geller, af hvilke de, der 
stode op til Undersidens Hud, kunne strekke sig lidt palissadeformet og uddanne Ring- 
kanaler mellem sig (7, Fig 31). De mellemste Bladkjodceller have ogsaa Gronkorn, selv de 
der skedeformet slutte sig til Nerverne. 
89. Erithalis fruticosa L. Busk fra Sandstrand paa St. Croix; er vist nærmest 
en Klippe-Kystplante. — Bladene ere bredt omvendt ægdannede, i Form omtrent som 
Fig. 1 D, men med slankere Stilk. Den stærke Dorsiventralitet viser sig deri, at Oversidens 
Hud ingen Spalteaabninger har, og dens Geller ere polygonale med rette Sidevægge, medens 
Undersidens har svagt bolgede Sidevegge og en overordentlig stor Mengde Spalteaabninger 
stillede i alle Retninger og med Biceller. Dernest folge paa Oversiden 2 Lag polygonale, 
klare, ret tykveggede Vandvævsceller, medens Undersiden intet Vandvev har. Endelig 
er der 3 Lag af korte, tykke, men iøvrigt typiske Palissadeceller paa Oversiden , medens 
der er 8—9 Lag af omtrent horisontalt stillede Armparenkymceller paa Undersiden. Cel- 
lerne ligge i Søjler over hverandre uden lodret udgaaende Arme, og idet deres Arme kun 
gaa ud til Siderne, danne de lodrette Luftrum mellem sig, der føre fra Undersidens Hud 
op til Palissadevævet. Det Lag Celler, der ligge koncentrisk om Nerverne, have Grønkorn 
som alle de andre Mesofylceller. . Forvedede Celler findes i Nerveenderne. Denne Plante 
er efter sin Bygning næppe nogen ægte Halofyt, men en Xerofyt. 
Til denne Type synes en stor Del af Mangrove-Vegetationens Arter at slutte sig, 
nemlig: Rhizophora Mangle (se Warming, Englers Jahrb. 4, 1883) og efter Schimper (I): 
Rhizophora mucronata og conjugata (S. 14, Tav. 4, Fig. 11—12), Bruguiera-Arter, Carapa 
Moluccensis (Tav. 4, Fig. 7—8), Scyphiphora hydrophyllacea, Aegiceras majus (tildels) 
(Lav. 14); Avicennia-Arter (tildels); Acanthus ilicifolius. 
Hertil kan folgende, noget afvigende Type sluttes: 
90. Sophora littoralis Schrad. (S. tomentosa L. var. littoralis). — Sandstrand 
ved Rio de Janeiro. — Bladene ere udpræget dorsiventrale baade i Hud og Bladkjod. 
Oversidens Hud har ingen Spalteaabninger, men enkelte Haar. Sferiter ere udskilte i hver 
eneste Celle. Paa mange Steder ere Hudcellerne ordnede straaleformet om et Centrum, 
der blot synes dannet af fortykkede Cellevegge, og under hvilket der ligger en meget 
stor, kuglerund Celle, der naaer ned i Gronvævet, sikkert en Hudcelle med afvigende 
Funktion. Undersidens har talrige Papiller, og Spalteaabningerne ere sænkede ned mellem 
dem, værnede af dem. Gronvævet skilles i isolerede Partier ved Vandvæv, der gaaer fra 
Huden paa begge Sider ned til Nerverne. Om disse er der klare Skeder, tildels med 
