244 72 
derved, at de Palissadeceller, der staa over Nerverne, ere snævrere, men mere klorofylrige 
end de, der staa over Nervemellemrummene; saaledes hos Huphorbia buxifolia (Fig. 26, 6, 
S. 222), stærkere allerede hos Philoxerus vermiculatus (Fig. 28, 4 og 10, S. 225) og Alter- 
nanthera muscoides, Pectis humifusa (Fig. 24, S. 220). I disse Tilfælde have de vide Palis- 
sadeceller smaa Arme paa Siderne, hvorved Luftrum mellem dem dannes — et hos de 
sidste af de ovenfor opstillede Typer ikke sjældent Forhold, som er omtalt ovenfor hos 
flere Arter (se f. Ex. Fig. 23, S. 220). 
Mest differentieret er Palissadevævet hos Lippia nodiflora (S. 233), hos hvilken 
store, klare Palissadeceller (Vandvæveeller) ligge gruppevis ordnede mellem snævre, 
gronne, tværdelte. 
Palissadecellernes deltoide Anordning. Palissadevevet har, som Haber- 
landt forst paaviste, hos mange Planter en ejendommelig Anordning, idet det periferiske 
Lags Celler gruppevis staa over Cellerne af det 2det Cellelag, og disse atter gruppevis 
over Cellerne af det 3die Cellelag!). Efter ham er denne Anordning «eine besonders 
characteristische Folge des Princips der möglichst raschen Ableitung». Dette er det ene 
af de to Prineiper, paa hvilket Forstaaelsen af Palissadevævets Bygning ifølge ham hviler: 
Afledning af Stofferne ad den korteste Vej, hvilket Princip V. A. Poulsen (l.e. S. 21) har 
benævnt «det brakyodiske» til Trods-for, at han selv ingenlunde troer, at det er rigtigt. 
(Han skriver herom: «Den hviler for meget paa Hypothesernes Grund» (S. 21); «det fore- 
kommer mig noget misligt i den Grad som Haberlandt at drage Slutning fra Organernes 
Bygning til deres Funktion» (S. 22); men han finder, at det kan være bekvemt at have et 
Navn for den af Haberlandt paapegede Celleanordning (se Il. c. S. 150). At slaa dennes for- 
mentlig urigtige Hypothese fast ved et betegnende Navn, er dog vist meget urigtigt. Jeg 
vil foreslaa hellere at kalde det den «deltoide» Anordning, hvormed kun siges noget om 
Formen, intet om Nytten. 
Haberlandts Forklaring tiltredes iovrigt vist kun af Heinricher, der har fundet 
nogle meget smukke Exempler (navnlig Scabiosa Ucrainica) paa, at Palissadecellerne 
krumme sig for direkte at slutte sig til Ledningsstrengene. Afledningen skulde da finde 
Sted paa to noget forskjellige Maader, den ene ved Samleceller, der ere Parenkymeeller 
med mere eller mindre udpreget omvendt Kegleform («Tragtform»), paa hvilke flere Palis- 
sadeceller stille sig knippeformet (den «deltoide» Ordning, se f. Ex. Haberlandt IU 
S. 229), den anden derved at Palissadeceller i bueformet Anordning omkring Nerveskederne 
direkte lede Stofferne til disse (se Heinrichers Figur af Scabiosa Uerainica). 
Hos de undersogte Halofyter har jeg meget sjældent truffet den deltoide Anordning 
1) Haberlandt siger selv herom (I, S. 143): «Das büschelige Zusammenneigen einer Gruppe von Palissaden- 
zellen zu einer Schwammparenchym- oder Sammelzelle ist eine sehr verbreitete Erscheinung.» 
