246 74 
I denne Henseende staaer Stahls «Theori» ubetinget langt over Haberlandts, 
selv om Navnet «Theori» med Urette, som Dufour fremhæver, anvendes om, hvad der kun 
er den simple Konstatering af Fakta; thi Stahl henviser ialtfald til en Kraft, der aabenbart 
har stor Betydning for Bladbygningen, nemlig Lyset. At Lyset spiller en Rolle for denne er 
sikkert nok og anerkjendt af Alle, men Sporgsmaalet er nu, hvor stor og hvor direkte en 
Rolle. Naar man seer hen til de mange andre Virkninger, som Lyset har som formgivende 
og retninggivende og bevegende Kraft, og endvidere til de Exempler, som Frank, Stahl 
0. A. have fremdraget paa, at i Lys fremkommer der virkeligt Palissadevæv paa Steder, hvor 
der ellers ikke vilde komme saadant, synes det tilladt at tale om en direkte Indvirkning, 
saalænge vi Intet kjende til de nærmere Processer, som Lyset sætter i Gang i Plantecellen 
og hvis endelige Resultat er Dannelsen af Palissadeceller til den belyste Side, Svampvæv 
til den anden. 
Haberlandt vil gjore sit Princip om Stofvandringens Rolle gjældende ogsaa 
overfor et noget andet Forhold, vistnok ligeledes med Urette. Ifolge hans Opfattelse skulle 
Klorofylkornene sky («vermeiden», se f. Ex. Phys. Anat. 2. Udg., S. 232 og UI, S. 216, 217) 
de Cellevægge, gjennem hvilke der finder et regelmæssigt Stofskifte Sted. Det kan vel 
hænde, at Cellernes til hverandre grænsende Vegdele ere blottede for Klorofylkorn, saa- 
ledes som han äfbilder, men jeg finder dette for det forste ikke saa almindeligt, som 
man skulde tro, naar det havde den supponerede Betydning, tværtimod er det vel snarest 
sjeldent; for det 2det kan det vel forklares paa en anden Maade: Klorofylkornene flokke 
sig (som Haberlandt selv har vist; se Il, S.218) ofte netop paa de Flader, der vende ud 
mod Intercellular-Rummene, vist fordi de her have lettest Adgang til Kulsyren (hvorpaa 
min Fig.18, 6, S.210 viser et Exempel), og heraf kan den simple Folge blive, at de andre 
Flader blottes, uden at man maa tale om, at de sky disse for Stofvandringens Skyld. 
Jeg maa forøvrigt efter de foreliggende Undersøgelser antage, at ogsaa andre 
Krefter end Lyset kunne fremkalde Dannelse af Palissadevev; her kan f. Ex. henvises til 
Lesages ovenfor anførte Paavisning af, at Salt fremkalder Udvikling af Palissadevev eller 
dog forhojer dets Udvikling, eller til hans 1894 publicerede Forsøg (ll), efter hvilke tor 
Luft og tor Bund ogsaa fremkalde Forøgelse af Palissadeapparatet. 
At Halofyterne sædvanlig have et højt Palissadevæv og et desto mægtigere, jo mere 
de have hjemme i Tropelandene, er altsaa i god Overensstemmelse med de fysiologiske 
Forsøg, navnlig dem, der vise, at Lys og Salt forøge det. 
Syampparenkymet kan i Almindelighed hos Landplanternes Blade henføres til 3 for- 
skjellige Typer: 1) Det er dannet af afrundede Celler, og Mellemrummene mellem disse blive 
selvfølgelig kun smaa. Under denne Form ofte hos Halofyler og Orkenplanter. 2) Det er 
dannet af Stjerneparenkymeeller (eller Armparenkymceeller), som strække kortere eller læn- 
gere Arme ud i alle Retninger og som ikke ligge i nogen bestemt Orden. Det alminde- 
