ligste Tilfælde hos de mesofile Dikotyledoner. 3) Det er dannet af Stjerneparenkymeeller, 
som ligge i lodrette Rekker og strække deres Arme alene ud i vandret Retning, 
og saaledes at der dannes lodrette Luftkamre, der naa fra Huden og op til Palissadevævet. 
De to forste Former ere ofte omtalte og afbildede, ogsaa ovenfor, f. Ex. den 2den hos 
Glaux, Cochlearia, Euphorbia Bahiensis, Pectis humifusa o. a., den sidste er vist kun 
loselig omtalt f. Ex. af Haberlandt (1, S. 143: Acer platanoides); jeg har truffet den meget 
udpræget hos f. Ex. Ærithalis fruticosa, Silene maritima, Terminalia Catappa o. a. 
Svampvev er efter Ovenstaaende sjældent hos Halofyterne; dette er paa en Maade i Over- 
ensstemmelse med Lesage’s Resultat, at Intercellular-Rummene blive mindre hos disse 
Planter!). De Halofyter, der have de største Intercellularer, have hjemme i middelvarme 
Egne og paa mere eller mindre fugtig Bund, f. Ex. Erythraa, Glaux, Cochlearia; de aller- 
storste har Triglochin maritimum, der kan betragtes som en Saltvands-Sump plante. 
Hermed staaer i Forbindelse, at de fleste Blade ere isolaterale. 
Isolateraliteten hos Halofyterne skyldes næsten overalt Udvikling af Palissade- 
vev paa begge Bladsider, enten saaledes at der er et anderledes formet Mellemlag, 
eller saaledes at Palissadevævet gaaer gjennem hele Bladets Tykkelse (hvilket er sjældent 
hos Halofyter, men almindeligt hos Xerofyter; se Volkens’s Billeder). 
Dorsiventralitet og Isolateralitet. Jeg har valgt ovenfor at gruppere Arterne, efter 
som de have dorsiventral eller isolateral Bladbygning, vel vidende, at der ingenlunde kan 
drages nogen skarp Grænse mellem disse to Grupper (hvad Heinricher vel forst fremhævede), 
og Undersogelserne have i Virkeligheden ofte lært mig, hvor ubestemt Grensen er, og 
hvor umuligt det i mange Tilfelde er at henfore en Art til den ene eller den anden 
Gruppe, f. Ex. fordi Bladet er stærkt dorsiventralt i Hud, men isolateralt i Bladkjod, eller 
fordi samme Arts Blade variere i Bygning. Vi have i de senere Aar (ved Stahl, Pick, Dufour 
0. A.) faaet flere Paavisninger af, hvorledes Blade af samme Art variere efter de stedlige 
Livsbetingelser (iser Lys og Fugtighed); det viste sig ogsaa ovenfor, at flere Blade af samme 
Art, men fra forskjellig Lokalitet, vare forskjelligt byggede, hvilket navnlig ikke bliver for- 
underligt, naar de stamme fra meget forskjellig Egn (f. Ex. Mertensia maritima, se S. 188; 
Silene inflata, se S.492, og S. maritima, S.189; Statice monopetala, S.192; Crambe 
5.202, 0.a.) Men det fremgaaer utvivlsomt af Undersøgelserne, 1) at Hovedmassen af 
Strandplanter have isolaterale Blade (der er blandt ovenfor gjennemgaaede Arter 
omtrent 55—60 isolaterale og 20 dorsiventrale Arter)?) og 2) at typisk Svampparen- 
kym med stjerneformede Geller (Armparenkym) er meget sjældent. De forefundne 
') «Les lacunes se réduisent beaucoup dans les feuilles des plantes du littoral» (1. c. S. 173). 
*) Lesage siger (l.e. S. 64): «Enfin remarquons que toutes les plantes du littoral que j'ai étudiées possè- 
dent des palissades, que ..... , et que presque toutes ces especes ont leur mesophylle centrique.» 
32" 
