248 76 
Undtagelser ere fortrinsvis nordiske, altsaa fra middelvarme Egne, og fra Lerstrand stam- 
mende Arter, som Glaux, Erythrea, Cochlearia, hvis Voxepladser vel i det Hele maa 
kaldes ret fugtige og kolige, navnlig sammenlignede med Sand-Halofyternes, i alt Fald til 
visse Tider, varme og torre Bund. Dernæst danne en Del «Ubiquister» ogsaa Undtagelse 
(£ Ex. Chenopodium ambrosioides, Pectis humifusa, samt nogle faa andre). 
Med Hensyn til Forekomsten af isolaterale Blade i det Hele kan nævnes, at allerede 
De Bary anfører flere Exempler (l.c. S. 423, smalle eller naaleformede Blade, Fyllodier og 
Kladodier); Vesque er vel den, der forst har indset, at de ere ret almindelige (II, S.30), 
og han har senere i sin «Epharmosis» afbildet mange Exempler derpaa; men det var forst 
efter Heinrichers Afhandling i 1884 (l.c.), at det blev ret klart, at den dorsiventrale 
Bladbygning kun er et specielt Tilfelde, og at der er visse Flora-Omraader, i hvilke Isola- 
teralitet er meget almindelig; Heinricher fremhevede Mediterranfloraen, Steppefloraen og 
det amerikanske Preriomraade (l.c. p. 556), og hertil føjede Volkens (1887) den ægyptiske 
Orkenflora. Desuden findes hist og her i Litteraturen andre Tilfælde omtalte, f. Ex. alle- 
rede 1875 Eucalyptus globulus af Magnus (Bot. Verein Brandenb.), nogle Exempler hos 
Hentig (Bot. Centralbl. 12, 1882), hos Ljungstrom (Lunds Univers. Arsskrift, 19, 1883), 
Lesage, Knoblauch, Lazniewski, mig selv (1890) o. Fl. Det ovenfor meddelte 
viser, at ogsaa for Strandfloraen gjælder det samme. 
Heinricher fremhevede, at de paagjeldende Egne ere serlig torre og solrige, 
navnlig legger han Vegt paa det sidste. Halofytfloraen stemmer naturligvis hermed, hvad 
det sidste Punkt angaaer; alle Strande, navnlig de omtalte tropiske, ere aabne og solrige, 
og navnlig for de sandede Strande kan man maaske forudsette periodisk stor Torhed og 
Varme. Derimod vil Jordbunden ofte vere fugtig eller vandrig i storre Dybde, til hvilken 
Rødderne dog naa ned. En særlig Omtale faaer Isolateraliteten hos Lesage (l. e.). 
Isolateralitet følger med visse Form- eller Stillingsforhold af Bladene, nemlig: 
1. Den kan ventes hos de liniedannede eller naaleformede, i det Hele de meget smalle 
Blade, der have et omtrent isodiametrisk Tværsnit og derfor lettelig belyses nogenlunde 
sterkt og navnlig ens paa alle Sider (den erikoide Type og Blade med tilbagerullede 
Rande maa undtages). Bladene ere i visse Tilfælde tillige mere eller mindre stærkt 
opadrettede. Saaledes af de ovenfor nævnte: Polygala Cyparissias (S. 205), Suæda- 
og Spergularia-Arterne (S. 207), Matricaria inodora (S. 193), Echinophora (S. 214), 
Salsola (S. 216) og flere andre lidt bredere, foruden Graminétypen og de bladløse 
Stengler, der naturligen lade sig slutte hertil. 
2. Mange paa Strand voxende Planter brede som bekjendt deres Skud og Blade vandret 
ud; for saa vidt som disse ere brede og tillige ere nedliggende eller trykte til Jorden, 
maa man vist i Regelen vente udpreget Dorsiventralitet; men ere de brede og hevede 
op over Bunden, og er denne hvidt Sand, Kvarts- eller Koralsand, vil Lys reflekteres 
