250 78 
det vel ligefrem Turgescensforhold, der fremkalde Forskjellighederne. Ogsaa Vand- 
mangel i Jordbunden synes at kunne fremkalde lignende Stilling. 
Vi maa ifølge det anførte kunne vente at træffe Isolateralitet hos mange andre 
Planter end Xerofyter og Halofyter, naar Bladene blot ere oprette og alsidig nogenlunde ens 
belyste. Lettest opnaaes dette hos de smalle Blade, som allerede anført. Endvidere træffes 
Isolateralitet hos mange Sumpplanter, der som bekjendt ofte, af ubekjendte Grunde, have 
oprette Blade (se Heinricher Il. c. S. 558), og ligeledes træffes den hos mange arktiske 
Planter, f. Ex., ifølge Børgesen (i Botanisk Tidsskrift, 19) hos Alsine Groenlandica 
(Tay. 17, Fig. 41), Melandrium triflorum (Vay. 16, Fig. 22) o. a., eller alpine Planter (se f. Ex. 
Lazniewski l.c.). 
Isolateralitet kan maaske ogsaa staa i Forbindelse med en anden Faktor, nemlig 
Erneringsmaaden. Det synes, at hemi-saprofytiske og hemi-parasitiske Planter reduceres 
i Henseende til Bladets indre Uddannelse, ligesom de holosaprofytiske og holoparasitiske 
ere reducerede ogsaa i andre Henseender. Af Chatins store med mange (desverre ret 
meget skematiserede) Tavler udstyrede Arbejde over Parasiter') fremgaaer, at disses Blad- 
bygning er meget ensartet, isolateral; der er ingen Modsætning mellem Vævet i Bladets øvre 
og nedre Side. Heinricher har (Le. S. 564) gjort opmærksom paa, at Halvparasiterne 
Thesium og Viscum have isolateral Bygning og sætter dette i Forbindelse med deres para- 
sitiske Levevis, og jeg har udtalt det samme med Hensyn til Pyrola (se Botan. Tidsskrift, 
Bd. 15, 1886), der vist er en Hemisaprofyt. Her er det imidlertid ikke Palissadevev, der 
kommer til Udvikling; Bladkjedet er dannet af væsentlig isodiametriske, ensartede Celler?). 
Naar Sporgsmaalet bliver, hvad Nytte de opad rettede Blade have af deres isola- 
terale Bygning med Palissadevey paa begge Flader, da maa jeg antage, at Heinricher 
{Le S. 560) og Volkens (l.c. S. 68) kunne have Ret i den Betragtning, at det assimi- 
lerende Apparat derved er blevet forsterket, at stejl Bladstilling er et Middel til baade 
godt at udnytte Lyset og til samtidig at beskytte Bladet mod for sterkt Lys; jeg maa i 
Tilslutning hertil ogsaa antage, at Stahl har Ret i at anse Palissadecellen som den, der 
bedst passer til stærkt Lys. 
Formodentlig ville de fleste Xerofyter og Halofyter, der, som vi have seet, ere 
smaa- eller smalbladede, og hvis Klorofylmengde vist ofte er ringe, dog kun opnaa, at 
deres Assimilationsenergi ikke kommer til at staa tilbage for andre Planters, der have 
store og brede, men dorsiventrale Blade. Dog mangler der til Diskussion herom endnu 
ret vesentlige Momenter, fremfor alt Kjendskab til Halofyternes Respirations-Intensitet. 
*) Chatin, Ad., Anatomie comparée des végétaux. II. Parasites. 
2) Afbildning af Sol- og Skyggeblad hos Pyrola minor har jeg publiceret i Botan. Tidsskrift, Bd. 20, 
1897, S. 103. 
