256 84 
vil man i Virkeligheden ofte træffe Assimilationsvævet sluttet saaledes op, at en Stofledning 
til dem synes at maatte finde Sted paa en af de nævnte to Maader, enten gjennem 
«Samleceller» eller direkte fra Palissadeceller uden saadanne. 
Men jeg maa udtrykkelig fremhæve, at det er absolut umuligt at opstille skarpt 
afgrænsede Grupper, thi foruden at det kan være vanskeligt, især paa affarvet, spritlagt 
Materiale, at se, om man i en Skede har at gjøre med Grønkorn eller ikke, saa er det 
ikke sjældent, at Skederne om de mindre Nerver have Grønkorn, men om de større Nerver 
ere klare, og Variationer efter Lokalitet og Land synes ogsaa at findes. 
Endelig gives endnu en Slags Skeder: 
Stivelseskeder. Jeg har ovenfor gjentagne Gange karakteriseret, hvad jeg 
kalder ægte eller typiske «Stivelseskeder»: det er tyndvæggede Parenkymskeder, hvis Celler 
slutte sig tæt Lil Ledningsstrængene og paa Tversnit gjennem disse sees som en Krans 
af omtrent isodiametriske Parenkymceller; paa Længdesnit ere de kun lidet længere 
eller slet ikke længere end høje; de kunne endog være mere høje end lange 
(se f. Ex. Fig. 23, 1,1 4; Fig. 26, 1,3, 7; Fig. 28,3, 5, 105 Fig. 29, 1,3; Fig. 30, 2,3); de have 
altsaa i det højeste kun en lidt større Udstrækning i Nervens Længderelning end i andre 
Retninger; Volkens kalder dem endog kubiske (I, S.73); de ere altsaa efter Formen næppe 
særligt ledende Organer. De indeholde endvidere Korn (Klorofylkorn eller Stivelsekorn), 
der ofte ere betydeligt storre end Bladkjodets andre Korn af samme Art og dernæst 
i de fleste Tilfelde ligge trengte tet sammen i Cellernes nermest Lednings- 
strengen verende Del, saa at den ovrige Del af Cellens Rum er ganske vandklar 
(se f. Ex. S. 220, Fig. 23, 1 og 1 A (Numeret mangler) af Heliotropium fruticosum; S. 220, 
Fig. 24,5 af Pectis; S. 221, Fig. 25 af Huphorbia Bahiensis; S. 222, Fig. 26,7 af Huphorbia 
buxifolia (ogsaa seet hos E. serpens, E. articulata og. E. hypercifolia); S. 224, Fig. 27, 
6087 samt 8 af Portulaca oleracea; S. 225, Fig. 28 af Philoxerus; S. 229, Fig. 29 af Atri- 
plex farinosa, ligesaa hos Atriplex laciniata, A. cristata; Alternanthera muscoides. 
I andre, sjældne Tilfælde kunne Kornene findes op til Yderveggen, medens den 
indre Del af Cellerummet er klart; begge Dele har jeg seet hos Sporobolus virginicus. 
Der har ogsaa veret Tilfælde, hvor Kornene vare fordelte over det hele Rum (se f. Ex. 
Fig. 30, 2,3). At Klorofylkornene alle samle sig i Cellernes indre (eller ydre) Halvdel, kan 
naturligvis ikke opfattes som en ved Lyspaavirkning fremkaldt Art af «Systrofe», da Lyset 
jo træffer de forskjellige Geller under meget forskjellig Retning og med forskjellig Styrke. 
Undertiden har jeg ikke tydeligt kunnet skjelne de enkelte Korn, men jeg maa 
antage, at Grunden er deres tætte Sammenhobning. Imidlertid er det dog værd at bemærke, 
at der er Forfattere, som tale om et ensformet gront Protoplasma, saasom Duval-Jouve 
(se Citatet S. 228, Noten) og Rikli (se nedenfor, S. 261). 
I de allerfleste Tilfælde farvedes disse Korn kulsorte ved Jod, medens det ovrige 
