264 92 
Euphorbia’er have Stivelseskede, men andre, der næppe have nogen væsentlig forskjellig 
Voxeplads, have ingen. Paa samme Maade gaaer det med Gramineerne og Cyperaceerne ; 
medens store Mængder af Arter have Kranstypen, er der store Mængder, der ingen have, 
og der foreligger intet om, at disse to Grupper have vesentlig forskjellige Voxepladser. 
1 denne Henseende ere navnlig Riklis Studier over Forekomsten af Stivelseskede hos 
Cyperus og Heleocharis interessante; medens nogle Arter i disse Slægter have Kranstypen, 
findes den ikke hos de andre, hvorfor han deler disse to Slægter hver iser i to nye. Han 
belragter Skeden som en taxinomisk Karakter af høj diagnostisk Værd (nærmere S. 557). 
Kranstypen vil, synes det, vere at parallelisere med Mestomskederne hos Grami- 
neerne, som Schwendener (1890) erklærer at vere «ein taxinomisches Merkmal» , og 
«nur den besonderen Verstirkungen derselben die Bedeutung yon epharmonischen oder 
Anpassungsmerkmal zuzuschreiben» (lc. S. 415 ff). Til samme Resultat kommer Schwen- 
dener for flere andre Familiers Vedkommende (1. c. S. 418 ff). 
Rikli har ganske vist Ret i, at Kranstypen er ceine phylogenetisch junge Diffe- 
renzirung». Men jeg kan dog ikke tro, at man bor legge saa slor Vægt paa disse ana- 
tomiske Forskjelligheder, at man af den Grund bor spalte gamle, i andre Henseender 
naturlige Slegter. Det vil dog neppe vere rigtigt at spalte Æuphorbia-Slægten i to nye, 
eflersom Arterne have Kranstypen eller ikke, eller Heliotropium-Slegten, eftersom der er 
Stivelseskede eller ikke. Alle disse Forhold ville dog forst blive noget klarere, naar der 
anstilles sammenlignende Undersogelser over en stor Mengde Arter, hvad Forholdene 
forelobig ikke have tilladt mig at gjore. 
6. Vandvev. 
Mellem Vandvæv og Gronvæv er der en Slags Kamp: det ene fortrænges af det 
andet. En Overgangsform fra et sædvanligt, dorsiventralt Blad med Palissadevæv og 
Svampvæv og uden Vandvæv til et Blad med hypodermalt Vandvæv sees f. Ex. hos Eu- 
phorbia Bahiensis, sammenlignet med E. buxifolia (se Fig. 25 og 26); Pectis humifusa 
(Fig. 24) synes staa paa samme Standpunkt som den forstnævnte. Ligeledes kunne Portu- 
laca oleracea (Fig.27) og Atriplex farinosa (Fig. 29) opfattes som Overgangsformer til 
Blade, de have Nerverne og det til dem efter Kranstypen sig sluttende Grenvev omgivne 
helt af Vandvev. 
Vandvævet kan henfores til folgende forskjellige Typer: 
1. Huden opfattes jo, efter Westermaier, almindeligt som et Vandvev. Den er 
dog hos flere af de anforte Planter svagt klorofylholdig, saavidt sees kunde paa det affarvede 
Spritmateriale, f. Ex. hos Heliotropium Curassavicum; hos nogle faa bliver den særlig hoj 
og storcellet, saa at man maa antage, at den særlig fungerer som Vandvæv, f. Ex. Juncus 
