DS 
& 
St 
93 
Gerardi og Diodia radicans, mindre højt hos Heliotropium fruticosum. Delt Overhud 
har jeg ikke seet, og kun hos to Arter traf jeg slimdannende Indervægge (se S. 240). 
Disse Bygningsforhold synes mere betegnende for Xerofyter. Safthaar fandtes kun hos 
Atriplex og beslegtede. 
2. Hypodermalt Vandvey optræder hos visse Arter, sædvanlig kun paa den 
ene Side, sjelden paa begge. 
Alene paa Oversiden findes Vandvæv med forskjellig Anordning hos Arterne 
88 og 89, samt med betydelig Tykkelse hos Remirea (Fig. 30) og Galilea (S. 232). Ha- 
loxylon og Halogeton have et paa Krystaldruser særlig rigt Hypoderm (Fig. 22, S. 218); 
Volkens mener (l.c. S. 42), at dette skal vere Vern mod Snegle; jeg kan næppe tro dette, 
thi skjont der findes Snegle f. Ex. i Sahara, og maaske ogsaa i de asiatiske Saxaulskove, 
kan deres Mengde i den torre og hede Natur næppe yere saa stor, at Planterne fra deres 
Side kunne blive udsatte for nogen Fare. 
Alene paa Undersiden findes Vandvæv hos Kuphorbia buxifolia (S. 222), Phi- 
loxerus (S. 225) og Alternanthera muscoides (S. 226). 
Paa begge Bladsider findes hypodermalt Vandvæv hos Zryngium maritimum (S. 208) 
og hos Atriplea Halimus (se S. 230). 
3. Vandvevet strækker sig fra Hud til Hud, omgivende Nervenettet. Dette Byg- 
ningsforhold findes hos Gramineer, Chenopodiaceer og andre Planter, der have Kranstypen 
i Assimilationsvevet (se navnlig Billeder hos Volkens). 
Hos en Del tropiske treagtige Planter har jeg iagttaget en Kammerdannelse 
i Bladet, fremkommen derved, at Skillevegge af klare Celler, der formodentlig tjene dels 
som Vandveysceller, dels som Styrkevævsceller, gaa fra Oversidens til Undersidens Hud, 
og da de danne et Maskenet, i hvilket Nerverne ligge, bliver Gronvævel delt i mange 
isolerede Partier, som udfylde disse Kamre. Saaledes hos Tecoma leucoxylon, Triplaris sp., 
Coccoloba uvifera o. a. Denne Bygning tjener i hej Grad til at gjøre Bladet fast og stivt 
‘og vel ogsaa til at beskytte Gronvævet mod Indskrumpning. Denne Bygning minder lidt 
om den nu nævnte, men typisk synes den aldeles ikke at findes hos Halofyter. 
4. Vandvevet ligger i Midten af Bladet omgivet til alle Sider af Gronvæv. Saa- 
ledes i Grupperne H, I, K, L, M (14 Arter), samt hos en Mengde Orkenplanter og mindre 
udpreget hos Gruppen F (7 Arter). 
Sin megtigste og mest typiske Uddannelse naaer Vandvævet hos Salsola-, Sali- 
cornia- og Haloxylon-Typerne; det er her et af et Net af Ledningsstrenge gjennemyeyet 
farvelost Vey; Salicornia-Typen er den mest enkle af disse to, idet dette Væv endnu synes 
at vere ledende, hvad man maaske kan slutte deraf, at Ledningsstrengene ikke legge sig 
op til Gronvevet. Men i Salsola-Typen legge disse sig tet op til Gronvævet, specielt til 
Stivelseskeden, og de legge sig hos mange op til denne med den Del af Ledningsstrengen, 
