Arter have-Vandvzv eller Vandbeholdere under en eller anden Form. Heri er der storre 
Lighed med de ægte Xerofyter, naynlig saadanne Typer, som Volkens fandt i den ægyptiske 
Orken, end i andre Punkter; men disse Orkenplanter voxe vel ogsaa for en meget stor 
Del paa en saltholdig Bund, saa at Overensstemmelsen bliver ganske naturlig. Forøvrigt 
er det jo i det Hele rimeligt, at Xerofvter og Halofyter ligne hverandre i de Bygnings- 
forhold, der direkte berøres af Mangel paa Vand (se Schimper 1. e.). 
Garvesyre. Nogle serlige Tilfelde af Garvesyrens Forekomst fortjene at frem- 
hæves. Det ene er, at de yderste Palissadevæv paa hver Side eller disse tilligemed Hu- 
dens Celler ere rige paa Garvesyre; saaledes hos: Conocarpus (Fig. S. 198) og Suriana 
(Fig. S. 200). Det andet er, at talrige, runde Idioblaster opfylde Bladkjodet; saaledes hos 
Ernodea (Fig. S. 195). 
7. Styrkevev. 
Var der i Henseende til Forekomsten af Vandvæv stor Lighed mellem Xerofyter 
og Halofyter, saa synes der i et andet Punkt at vere Forskjel: Halofyterne ere meget 
fattige paa Styrkevev, medens ialtfald visse Grupper af Xerofyter ere rige herpaa. 
Styrkevev i Form af Baststrænge fandtes yderst sjelden; de ægte, tykbladede 
Halofyter have aabenbart intet saadant Væv behov, fordi deres Kjodfuldhed giver dem 
Stivhed nok, men ogsaa hos de andre mangle de. Storst Rolle spille de hos de forskjel- 
lige Gramineer og Cyperaceer, som i mange Tilfelde have Bastbelegninger under Huden, 
oftest i Ribberne over Nerverne og under disse. Deres Tilstedeværelse er her snarere 
en taxinomisk end en efharmonisk Karakter. Baststrenge under Huden har ogsaa Ephedra 
distachya; Bast i Tilslutning til Nerverne have Tamarix Gallica og Haloxylon Ammo- 
dendron. 
Kollenkymatiske Ribber ere ogsaa ret sjeldne i de egentlige Halofyters 
Blade, hos hvilke Ribber paa Bladene overhovedet ere meget sjældne og svage. Oftest 
findes Kollenkym i Bladrandene. Kollenkymribber findes hos nogle faa af de omtalte Arter, 
men disse bør maaske ikke regnes til de egentlige Halofyter, f. Ex. Baccharis dioica, 
Echinophora spinosa; de ere vel snarere Klippe- og Klitplanter. 
Hos Statice monopetala har Woronin fundet sklerenkymatiske Idioblaster 
spredte i Bladkjødet, hvilke ikke fandtes i mine Exemplarer (se S. 192); derimod har jeg 
hos Statice Limonium L. fra Montpellier fundet saadanne, der strække sig gjennem Over- 
sidens Palissadevæv (se S. 204), medens jeg ikke fandt dem hos vor Statice rariflora. 
Spredte Sklerenkymceller findes desuden i Bladet af Halocnemum strobilaceum (S. 206). 
Hos Mangroveplanterne ere de derimod hyppigt tilstede, indstroede i Palissade- eller 
Vandvævet (se Schimper II, S. 19). 
