Efter nu at vere kommen til den Anskuelse, at ikke blot spirende, men ogsaa de 
endnu i Modning værende Organer (i alt Fald Fro) have amiddannende eller — for ikke 
at sige mere end forsvarligt — proteolytisk Ferment-Eyne'), kan Sporgsmaalet om Æther- 
virkningen stilles saaledes: Virker det anæsthetiske Middel, naar det foroger de modnende 
og hvilende Organers Amid-Mængde, paa Ferment-Evnen, paa Kondensationsprocessen, 
eller paa dem begge? 
Meskningsforsogenes Resultater have ikke Beviskraft til at udsige noget sikkert 
om Ætherens Indflydelse paa den proteolytiske Ferment-Evne i Froene. Men de foreliggende 
Tal tyde hverken hos Byg eller Ærter paa nogen Indflydelse i saa Henseende. Derimod 
kan der ingen Tvivl være- om, at Æther og Kloroform i tilstrækkelig stærk Dosis ned- 
stemmer eller maaske helt (?) ophæver de Kondensationsprocesser, ved hvilke Amider m.m. 
oparbejdes til Æggehvidestoffer eller lignende Stoffer. At anæsthetiske Midler har en slig 
Virkning, er ikke noget principielt nyt; som anført S. 16 har allerede Cl. Bernard paavist 
noget tilsvarende for Kulsyre-Assimilationens Vedkommende, hvad senere navnlig Bonnier 
og Mangin samt i nyeste Tid A. J. Ewart?) har bekræftet. Af Ewarts Arbejde, som 
iøvrigt kun lejlighedsvis sysler med Æthers Indvirkning, ses, at forskjellige, for Livsvirk- 
somhed ugunstige Faktorer, f. Ex. Afkjøling (og bl. a. Ætherdamp) ikke blot under Expo- 
sitionstiden bringer Kulsyre-Assimilationen til at standse”), men at de ogsaa kunne have 
r 
en Eftervirkning, under hvilken, selv om den gunstigste Temperatur gives (resp. selv 
om Ætheren er helt fordampet), de paagjældende Organer dog alligevel ikke paany assi- 
milere Kulsyre, forend en vis Tid er forlobet. 
Paa ganske samme Maade forestiller jeg mig Ætherens Virkning i de Tilfælde, 
hvor Amid-Kvelstoffets Forøgelse vedbliver under Eftervirkningen: her har den forholdsvis 
stærke Ætherdosis lammet Kondensations-Evnen, saa at den ikke — i alt Fald ikke strax — 
atter bliver virksom. Ved noget svagere Doser svinder denne Lammelse hurtigt, naar 
Ætheren fjernes. Jeg antager altsaa, at der i de modnende — og hvilende — Or- 
ganer i Virkeligheden foregaar to ganske modsatte Processer: en Konden- 
sation af Amidstoffer til Æggehvide o. desl., og samtidig hermed en Ned- 
brydning af Æggehvidestof til Amidstoffer o. desl., vel væsentlig en Ferment- 
Virkning. Ætheren hæmmer eller standser (?) den første af disse Processer, saa at den 
anden faar Overvegten eller fremtræder alene (?), og denne sidste Tilstand varer, ved 
1) Peptoniserende Fermenter i snævrere Forstand, saavel som Peptoners Forekomst, have vi, som 
anført S.22, ved den her fulgte Undersogelsesmethode paa Forhaad afskaaret os fra at faa særlige 
Oplysninger om. Der er dog neppe Tvivl om at «amiddannende» Fermenter hos Planterne have 
langt storre Betydning. 
2) On Assimilatory Inhibition in Plants (Journ. of the Linnæan Soc. Botany, vol. 31, 1896, S. 364). 
3) Det bor her erindres, at manglende Ilt-Udskilning strengt taget kun beviser, at Aandedrættet er 
livligere end Kulsyre-Assimilationen. 
