360 88 
Saccharider!) og at disse stadig dannede Monosaccharider dels forbruges ved det respira- 
toriske Stofskifte, dels atter fores tilbage til hojere sammensatte Kulhydrater eller paa anden 
Maade deltage i Kondensationsprocesserne, f. Ex. i Æggehvide-Dannelsen. Kort sagt, m. H. 
til Monosacchariderne formoder jeg et lignende Spil som det, jeg antager for Amid-Stoffernes 
Vedkommende. 
Medens Forsogenes smaa Tal ikke tillod nogen indgaaende Betragtning af Mono- 
saccharidernes Forhold, undtagen for Logenes Vedkommende, er derimod Svingningerne i 
Total-Sukkermængden («Ce. Fehling efter Inversion») saa store og umiskjendelige, at 
vi her have sikkre Kjendsgjerninger at stotte os til. Hos den undersogte Log-Art, hvor 
Sukker er det kvælstoffri Forraads-Stof — eller dog udgjor Hovedmengden heraf — aftager 
ved Organernes Henstand dette Forraad; i sidste Instans maa jo Sukkeret selvfolgelig her 
dække Aandedræts-Tabet. Hos alle de andre nærmere provede Planteorganer er «Sukker» 
(vi tenke her paa Di- eller Tri-Saccharider) ojensynlig et Mellemled mellem de forskjellige 
Polysaccharider — rimeligvis ogsaa Fedt?) — og Monosaccharider. For saa vidt kan det 
ikke nægtes, at Di- og Tri-Sacchariderne i Grunden er den i fysiologisk Henseende mindst 
interessante Stofgruppe; men det er den, der lettest og, paa Grund af Mængde-Forholdene, 
med storst Nojagtighed lader sig bestemme kvantitativt efter de her benyttede Methoder. 
Total-Sukkerets Forhold ved Modningen, eller, nøjagtigere udtrykt, ved Eftermod- 
ningen af de aftagne Fro, er nu dette: Hos alle nogenlunde unge Frø aftager i de første 
to à fire Dogn Sukkermængden ret sterkt. Man faar det Indtryk, at denne Aftagning 
skyldes Kondensations-Virksomhed, altsaa iser Sukkerets Omdannelse til Polysaccharider, 
Fedt o. desl. Forraad. Tages f. Ex. Lupinforsoget XII, S.40, ser man i den hosstaaende 
Kurve (Fig. 6), der illustrerer Sukkerets Forhold hos de ikke-ætheriserede Prover, en Be- 
kreftelse herpaa ved Betragtning af Kurven «Fehl», der angiver den i Froene efter for- 
skjellig lang Henstand fundne Sukkermængde. Man ser en stærk Nedgang i de forste to 
Dogn, og derpaa en langsom, men dog umiskjendelig Forogelse i de neste fem Dogn, et 
Forhold, der minder om det for Amid-Kvælstoffet fundne (sml. Fig. 2, S.74). Man fristes 
1) E. Schulze & Frankfurt angive (Zeitschrift f. physiol. Chemie, Bd. 20, S. 511), at de af grønne 
Ærter ikke kunde fremstille Rorsukker. Dette passer godt med nogle rent foreløbige, lejlighedsvis 
udførte Polarisations-Bestemmelser i ældre, grønne Ærters Udtræk for og efter Inversion, hvilke 
Bestemmelser ikke tyde paa nogen rigelig Forekomst af Rorsukker, men snarere pege hen paa 
Raffinose (Sml. S. 46). Hos ganske unge grønne Ærter turde Rorsukker maaske findes i forholdsvis 
større Mængde. 
I alle, selv de mest modne af de undersøgte Lupinfrø tør vi hævde Tilstedeværelse af Stivelse 
(efter nogle her paa Laboratoriet af Assistent, Cand. mag. Kølpin Ravn udførte mikroskopiske Under- 
sogelser). Hos helt modne Lupiner mangler som bekjendt Stivelse. Om Fedtets Svind ved de 
halymodne Frøs Henstand, se IX, S. 35. 
2 
